Malachi Martin

A sötétség birodalma

mű a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár (PPEK)

– a magyarnyelvű keresztény irodalom tárháza – állományában.

Bővebb felvilágosításért és a könyvtárral kapcsolatos legfrissebb hírekért

látogassa meg a http://www.ppek.hu internetes címet.

Impresszum

Malachi Martin

A sötétség birodalma

A fordítás alapjául szolgáló mű:

The Kingdom of Darkness

Interview with Malachi Martin

Triumph Communications

Fordította

Tóth Károly Antal

A fordítást az angol eredetivel egybevetette

Felsővályi Ákos

A lábjegyzeteket Tóth Károly Antal és Felsővályi Ákos készítették

A szentírási idézeteket a Szent István Társaság által kiadott fordításból vettük (1973)

ISBN 978-615-80792-1-1

© Tóth Károly Antal és a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár

____________________

A könyv elektronikus változata

Ez a publikáció az azonos című füzet elektronikus változata. A füzet 2007-ban jelent meg a Triumph Communications (P.O. Box 149, Welwyn, Saskatchewan, S0A 4L0, Kanada, www.triumphcommunications.net) kiadásában, az ISBN 978-0-9732148-2-6 azonosítóval. A magyar fordítás és elektronikus kiadás a Triumph Communications engedélyével készült és az ISBN 978-615-80792-1-1 azonosítóval jelenik itt meg. A könyvet lelkipásztori célokra a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár szabályai szerint lehet használni. Minden más jog a Triumph Communications-é, a fordítóé és a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtáré.

Tartalomjegyzék

Impresszum

Tartalomjegyzék

Jegyzet

Köszönetnyilvánítás

Előszó

I. rész: Ördögűzés és megszállottság

II. rész: Az ördög és az új világrend

III. rész: A sátán füstje

Jegyzet

A sötétség birodalma (The Kingdom of Darkness) című írás Malachi Martinnal, a sikeres szerzővel, ördögűzővel és hajdani vatikáni bennfentessel készített három, magnóra felvett interjúnak az írott szövege. Ezekre a beszélgetésekre 1992-ben, Martin atya életének utolsó évtizedében került sor. Az összesen nyolc összejövetelük alkalmával Bernard Janzen kanadai újságíró és könyvkiadó által rögzített anyagnak ez a harmadik találkozó során elhangzott részét tartalmazza. A második fejezete magnószalagon, illetve CD-lemezen nem hozzáférhető, mert az interjúnak ezt a részét túl sok statikus zaj zavarta ahhoz, hogy ilyen formában felhasználható legyen. A sorozat mindhárom könyve, A kiforgatott katolicizmus (Catholicism Overturned) és Az örök háború (The Eternal War), valamint az itt fordításban közreadott rész még kapható angolul a Triumph Communications-nál.

____________________

Hála néhai Paul Wickens atyának

a rögzítés munkájához nyújtott

állhatatos segítségéért, amellyel

Malachi Martin atyának

az utókornak szóló bölcs szavait megőriztük.

†

Örök nyugodalmat adj neki, Uram,

és az örök világosság fényeskedjék neki.

Nyugodjon békében.

Ámen.

Köszönetnyilvánítás

Ezt a könyvet Paul Wickens atyának ajánlom. Munkámban kulcsszerepet játszott, mert segített Malachi Martin atyával kapcsolatba kerülnöm. Később fontos logisztikai támogatást nyújtott a Malachi Martinnal készült hangfelvételek elkészítésében. Megköszönöm Rodney Rowdingnak, hogy az interjúkat a hangfelvételekről lejegyezte. Az ilyen felvételek leírása sok órát betöltő feladat. E könyv olvasói hálásak lehetnek ezért az általa szívesen végzett munkáért. Ugyanakkor egy nagylelkű adománnyal is hozzájárult A sötétség birodalma kiadásához. Michael O’Neill testvér szintén adománnyal járult ennek a könyvnek a megjelentetéséhez. Anne Judin és Pat Xavier a könyv kéziratának szakszerű korrektúra-olvasásáért érdemelnek köszönetet. Ugyanakkor nyilvános elismerésemet szeretném kifejezni a feleségemnek, Miriamnak, valamint gyermekeimnek, akik gyakorlatilag a Triumph Communication munkájának minden mozzanatában részt vesznek.

Bernard Janzen

Előszó

A nyilvánosság köreiben igen sok a nyugtalanság azzal kapcsolatban, hogy vajon merre tart civilizációnk. A katolikusok között sokan azon nyugtalankodnak, hogy merre tart az Egyház. Úgy érzik, hogy valami baj van vele. És bár sok lélek érzi azt, hogy valami rosszul megy, gyakran nehezen tudják megfogalmazni a nyugtalanság okát. Még kevésbé tudják azonosítani a probléma forrását. A lelkek így tehetetlenül sodródnak a zavarodottság és a kétségbeesés tengerén.

Malachi Martin atya szavai magyarázatot adnak arra, hogy mi történt a civilizációnkkal és az Egyházzal. Lehet, hogy ez a magyarázat egyáltalán nem javít a helyzetünkön, de egy jó pap egyszer azt mondta nekem, hogy ennek a magyarázatnak a birtokában könnyebb elviselni napjaink katolicizmusának a válságát. Segít abban, hogy megérthessük, miért vagyunk kitéve ennek a fájdalmas megpróbáltatásnak.

Martin atya ördögűzőként kifejtett tevékenysége egyedülálló képességet adott neki arra, hogy megértse jelenlegi helyzetünket. Ez a munka ablakot nyitott számára a természetfölötti birodalomba. A média a legtöbb esetben a történéseknek csak a leírását nyújtja, az események elemzésével a tömegkommunikáció legfeljebb csak a valóság részleges megértését szolgálja. A média elemzői általában nem érzékelik, hogy a geopolitikai fejleményekben milyen döntő szerepet játszanak a láthatatlan erők.

Malachi Martin A sötétség birodalma című interjúban elmagyarázza, hogy a modern korban a sátán nagyobb szabadságot kapott az emberiség megkísértésére. Napjainkban a sátán támadásban van. Malachi Martin megérteti velünk, hogy a gonosz lélek három irányú támadással halad előre. Először is az egyén szintjén dolgozik, ez a sátán általi megszállottság terjedéséhez vezetett. Másodjára a sátán (az ördög) geopolitikai szinten működik. A harmadik törekvése: megpróbálja megkaparintani a mindennél nagyobb zsákmányt, a Katolikus Egyházat.

A jó és a rossz angyalok között az égben történt nagy harc óta a sátán mindig megkísérelt tért nyerni ezen a három harcvonalon. A mai kor különlegessége a vallás válasza. A harc csúcspontján az Egyház egyoldalúan leépítette a védekezését. A II. Vatikáni zsinat után az Egyház eltávolította azokat a mise végi imákat, amelyeket XIII. Leó pápa a sátánnak a modern időkben megnövekedett hatalma ellen oly bölcsen elrendelt.[1] Eltörölték a papok antimodernista esküjét.[2] Úgy tűnik, Róma valamennyi próbálkozása, hogy valóban ellenálljon az Egyház tantételei és erkölcse megrontására irányuló törekvéseknek, megbénult. Martin atyának A sötétség birodalma című műve magyarázatot ad erre a bénultságra.

Nehéz ellenállni a sátán kezdeményezéseinek, mivel azok nagyon körmönfontak. A gonosz előretörése a haladás nyelvezetébe van burkolva. Az abortusz szörnyűségének a legalizálását a nők jogainak kiteljesedéseként állítják be. Amit VI. Pál pápa az Egyház önpusztításaként írt le, nagy megújulásként ábrázolják. Napjainkban a gonosz embereket jókként jellemzik, a jó embereket pedig gonoszokként. Nem kell csodálkoznunk azon, hogy a hagyományok védelmezőinek jó hírnevét megpróbálják lerombolni, például Alexandriai Szent Atanázt azzal vádolták, hogy fekete mágiát űzött, és nőkkel volt kapcsolata.

Minden kereszténynek kötelessége megtennie a magáét a sátán próbálkozásainak az elutasítására. Ezt a saját életünkben kell megkezdenünk. Imádkozzunk szüntelenül, és olvassunk lelki könyveket, mint amilyen Kempis Tamás Krisztus követése című műve, hogy megőrizzük a valóság helyes megítélésének képességét, és ne hagyjuk magunkat megtéveszteni a sátán és annak a médiában működő szolgái által. Fogadjuk meg Martin atya tanácsát, hogy vállaljunk önkéntes áldozatokat mindennapi életünkben. Például kikapcsolhatjuk a tévét, elhagyhatjuk a dohányzást vagy megzabolázhatjuk azt a vágyunkat, hogy túl sokat együnk vagy igyunk. Miért? Martin atya azt mondja erről a Sötétség birodalma című interjújában, hogy mivel ez egy háború, amelyben Krisztus harcban áll Luciferrel, az embernek önkéntes áldozatokat kell hoznia, hogy megeddze magát.

Rendíthetetleneknek kell maradnunk a hitben. A sátánnak ne hagyjunk egyetlen behatolási pontot se az életünkbe. Dolgozzunk, hogy visszaállítsunk mindent Krisztusban, és megfordítsuk a csata állását a jó és a gonosz erői közötti örök harc utolsó szakaszában.

I. rész: Ördögűzés és megszállottság

Bernard: Talán azzal kezdhetnénk az interjút, hogy mesél egy kicsit önmagáról, a múltjáról és jelenlegi tevékenységéről is.

Martin atya: Írország Kerry grófságában születtem ezelőtt hetven évvel. Családom sok tagja él ma is Írországban. Ha annak az országnak bizonyos részein valaki elhajít egy követ, biztos lehet abban, hogy eltalálja vele valamely vérrokonomat. Nemzetségünknek igen sok tagja van. Közvetlenül a második világháború kitörése előtt az írországi jezsuitákhoz csatlakoztam. A háború alatt három évig filozófiát tanultam, majd újabb három esztendeig kisgyermekeket tanítottam. A háború után tanulmányaim folytatására a jezsuiták Belgiumba küldtek, 1958-ig voltam ott. Amikor a tanulmányaimat a belga Louvainban befejeztem, a Pápai Biblikus Intézetbe kerültem, amely a Vatikánnak az az intézménye, ahol a Szentírás tanárait képezik ki. Azóta doktrinálisan bizonytalanná vált, de abban az időben elég biztos lábakon állott. Amikor a II. Vatikáni zsinat megkezdődött, elmentem a feletteseimhez, és azt mondtam nekik: „Nézzék, nem hiszem, hogy a megfelelő helyen vagyok, és azt hiszem, Isten azt szeretné, ha valahol másutt lennék.”

Egyébként sok elvégezni való munka akadt, és én részt vettem benne Augustin Bea német bíboros oldalán, aki XXIII. János pápa jó barátja volt. Miközben a Pápai Biblikus Intézetben tanítottam, Bea bíboros mellett is dolgoztam. Könyveket írtam és cikkeket közöltem szakterületem, a paleográfia témáiról, amely az ősi kézírással foglalkozik. Én Ábrahám korának, vagyis a Kr. e. 1700 körüli évek kézírásának tanulmányozására szakosodtam. Aztán VI. Pál pápa engedélyével elhagytam Rómát, 1965-ben átjöttem Amerikába, és azóta is itt élek New Yorkban azon egyszerű oknál fogva, hogy a hajóból itt szálltam ki az Egyesült Államokba érkezvén. Mindig azzal tréfálkoztam, hogy a hajóm egyáltalán nem is volt hajó. Úszó étterem hálófülkékkel, amit egy nagyszámú szárazföldi patkány irányított. Mindazonáltal kellemes volt az utam az Atlanti-óceánon át. Azóta is New Yorkban élek. Pap vagyok, minden reggel szentmisét mondok, és naponta végzem a breviáriumot. Televízió- és rádióprogramokat készítek. Cikkeket és könyveket írok. Eddig tizenöt könyvet írtam, és most készül a tizenhatodik. Ez az életem története.

Bernard: Mostani interjúsorozatunk tárgya a sátán és hatása a modern világra, valamint az Egyházra. Mielőtt hozzáfognánk e témához, gondolom, felfrissíti a hallgatóknak a sátánról, valamint a jó és a rossz harcáról szóló ismereteit.

Martin atya: Bernard, én az átlagosnál kissé illetékesebbnek tartom magam, hogy erről beszéljek, mert a New Yorkban töltött harmadik esztendőben exorcizmussal, ördögűzéssel kezdtem foglalkozni. Ez teljesen véletlenül történt. Egy éjszaka az egyik pap ördögöt űzött, és az exorcizmus közepén a kisegítője elájult. Ekkor felhívott engem, és megkért, öltözzek fel, és menjek el hozzá. Éjjel két óra lehetett. Arra kért, menjek át hozzá a Bronxba[3] , és segítsek neki. Megtettem. Ez volt a munkám kezdete ezen a téren. Sok éven át voltam aktív e területen, és egyre hozzáértőbbé váltam a sátán, a vén kecskelábú[4] kérdésében. Kiterjedt kutatásokat végeztem a sátánizmus területén, és úgy érzem, illetékes vagyok beszélni róla.

Különös, hogy az emberek nagy része a sátánról félhazugságok vagy féligazságok birtokában van. Nagyon kevés ismeretünk van az ördögről. Az Egyháztól és az Írásokból tudjuk, hogy a sátán arkangyal volt. Ő volt az egyik legélesebb eszű és legintelligensebb arkangyal. Tudjuk, hogy a teremtés hajnalán, még az ember megteremtése előtt, angyalok egy hatalmas csapatát befolyásolta. Azt mondta nekik, hogy ők is olyanok lehetnének, mint Isten, és akkora hatalommal bírhatnának, mint Ő. De ez az állítás félig hazugság. Sok ember azt állítja, hogy a sátán ismerte Istent. Az igazság az, hogy a sátán soha nem ismerte Istent. Sohase látta őt. Ha látta volna Istent, soha nem esett volna bűnbe. Egyike lenne az ég angyalainak. Hasonlóképpen Ádám sem látta Istent. Ahogy az Írás mondja: Ádám szólt Istenhez, de nem látta Őt. Vagyis a sátán sokkal kevesebbet tud Istenről, mint gondoljuk.

Valójában az egyházatyák közül sokan arról elmélkedtek, hogy a pokol a sátán elméjében létező óriási kétség. Vajon Isten valóban a mennyben van? Milyen Ő valójában? És vajon igazán örök? Mindezt a sátán nem tudja, és létét kétségek kínozzák. Egyébként, ha az ember az öngyilkosok hátrahagyott feljegyzéseit tanulmányozza, arra a következtetésre jut, hogy az öngyilkosság legrosszabb formái azoknál tapasztalhatók, akik kételkednek. A sátán kételkedik önmagában is. Kételyei vannak az emberiségről. A természetfölöttiről is. Annyi minden van, amit nem tud. Ez a sátán átka. Igazán ördögi.

A sátán fellázadt. Az Írás úgy fogalmaz, hogy egy nagy csata volt a Mihály arkangyal által vezetett jó angyalok és Lucifer, a fény hordozója vezette rossz angyalok között. Lucifert kétségtelenül „a hajnal fiának” nevezték. Félelmetesen intelligens volt. Valószínűleg okosabb volt, mint Mihály, de nem annyira hűséges. És saját történelmünkben is látjuk, hogy a hűség gyakran győz az okosság fölött. Így Lucifert is legyőzték. A villámlás egy századmásodpercnél rövidebb ideig tart. Jézus egyszer azt mondta, hogy Lucifer még annál is gyorsabban bukott el. Isten keményen bánt Luciferrel. Vagyis nem volt kegyelem számára. Ezt az angyalt a végső büntetéssel sújtotta. Arra ítélte, amit mi pokolnak mondunk. Amit biztosan tudunk, az az, hogy a pokolban tűz van. Egy hithű katolikusnak hinnie kell, hogy ott tűz van. Sokféle tűz lehet, az Írás szerint szellemi természetű is. Tehát a sátán és angyalai mindörökre szenvedni fognak a pokolban.

Isten mégis, a megteremtendő világra gondolva, bizonyos hatalmat adott a sátánnak. És Isten ezt a hatalmat arra kívánja használni, hogy próbára tegye az embert. A keresztények mindig azon tűnődnek és az egyházi emberek mindig azon töprengenek, miért tette ezt Isten? Miért adott Isten egyáltalán valamit is a sátánnak? Itt egy lehetséges magyarázat. Amennyire tudjuk, Isten szereti a tisztaságot, az egyszerűséget, a szépséget. Nézze meg, mennyi szép dolgot alkotott a természetben: állatokat, kisgyermekeket, virágokat, fákat, tavakat, hegyeket, óceánokat és az égboltot. A földön szépséggel vagyunk körülvéve. Isten teremtette az emberiséget. Az emberi test is egy bizonyos szépséggel bír. Mint látja, az én testem talán nem olyan szép. Úgy néz ki, mint egy ráncos dió. Mégis, annyi év után a masina még működik. A testem 70 éve működik. Csak Isten tudta megalkotni. Vagyis ebben az értelemben megvan a maga sajátos szépsége. Biztos, hogy Isten szereti a szépséget, de van valami, amit mindennel szemben előnyben részesít, és ez a bűnbánat. Bűnbánat! Szeret kegyelmet gyakorolni. Ez Istenre jellemző. Hogy tudna kegyelmet gyakorolni, ha nem lehetne az embereket megkísérteni, és azok bűnbe nem esnének? Csak akkor tud Isten megbocsátani nekik. Nem akart tökéletes világot. Egy olyan világot akar, amelyben kegyelmet gyakorolhat. Ott van ez a csodálatos 106. zsoltár, amely többször is azt mondja: „Köszönjék meg az Úrnak minden kegyelmét és csodáit, amelyeket az emberek fiaiért tett.”[5] Jézus szeret kegyelmet gyakorolni. Az emberek, akik vétkeznek, amint azt mindnyájan tesszük, gyakran kritikus hibát követnek el. A test, a kevélység vagy bármi más bűnébe esnek, majd úgy érzik, hogy olyan messzire mentek, ahonnan nem tudnak visszatérni. Pedig ez az a helyzet, amit Isten elképzelt. Ő azt szeretné, hogy térj vissza. Meg akar bocsátani! Amíg meg nem halsz, létezik az a csodálatos lehetőség, hogy visszafogadtassál, mint a tékozló fiú.

Isten tehát hatalmat adott a sátánnak, hogy megkísértse az embert. Néhány szót erről is mondhatunk. Emlékezzünk arra, hogy ennek az angyalnak is korlátozott az intelligenciája. Nem ismeri azt, amit például maga tud a hitről, Bernard. Ő azt nem tudja. Neki nincsenek ismeretei az angyali életről. Korlátozott ismeretei vannak az Oltáriszentségről. Az Oltáriszentséget úgy nevezi meg, hogy „a névtelen”. A sátán nem ismeri a jövőt. Csak annyira képes előre látni a jövőt, mint az időjárás előrejelzője, aki ránéz az esőfelhőkre, és azt mondja: „Igen, jön az eső.” Jobban érzékeli a természetes dolgokat, mert ő egy angyal. Ilyen értelemben képes jövendölni, de nem tudja, mi fog történni az elkövetkező években. Vagyis korlátozott. Mégis ő a létező legokosabb hazug, mert féligazságokkal kereskedik. Féligazságokkal! Annak az információnak a legnagyobb része, amit ma az emberek Luciferről büszkélkedve mondanak, félhazugság, amit az önmagáról terjesztett. És ez veszélyes lehet, mert nem engedi, hogy megismerjük őt.

Bizonyos ismereteket Luciferről a kinyilatkoztatásból, a szenthagyományból, az egyházatyáktól és a pápától nyerünk. Tudjuk, hogy Lucifer eleinte egy bizonyos mértékű szabadsággal rendelkezett. Ez a szabadság Krisztus eljövetelével véget ért. Amikor Jézus meghalt a kereszten, Lucifer láncra volt verve. Az Egyház kapott ezer esztendőnyi virágzást. Megkaptuk ezt az ezer évet. Az ezer év a modern korban járt le. Most egy olyan korban élünk, amikor a sátán láncai meglazultak. A meglazulás alig száz évvel ezelőtt történt. A sátán szabadsága napjainkban véget fog érni. Ki vagyunk téve annak, hogy Lucifer szabadon harcolhat mindazért, amit Krisztus eljövetele után elvesztett. Emlékezzen rá: Krisztus eljövetele után a kereszténység tért hódított. Egész népek tértek meg. Egész Európa megtért. Amikor a misszionáriusok elérték Mexikót, két év alatt nyolcmillió lelket térítettek meg. Ez elképesztő volt! Még ma is a kereszténység a legnagyobb vallás. A Katolikus Egyházhoz körülbelül egymilliárd ember tartozik. Vagyis a sátán borzasztó sokat veszített. Most megpróbálja visszaszerezni.

Egy nagyon fontos kérdés a következő: A Katolikus Egyháznak igaza van, hogy nem mindenki fog üdvözülni. Van egy csoport, amelyikről Isten előre látta, hogy együttműködik vele, és részesül a megváltásban. Márpedig ebbe a csoportba valószínűleg nem tartozik az emberek többsége, és bizonyosan nem minden ember. Tévedés azt állítani, hogy minden ember üdvözül, márpedig napjainkban ezt erőltetik. De azért az Egyház legjobb ezer évében a mennyben számos lélek gyűlt össze, akik együttműködtek Istennel. Ma a maradék küszködik. Nyilvánvaló, hogy ezekben az időkben a sátán az utolsó álláshelyét birtokolja. Ez az ő Waterloo-ja. Egy mindent felperzselő földi politikát követ, annyit pusztítva el, amennyit csak tud, mielőtt végül újból a mélybe taszítják, és Szent Mihály arkangyal megláncolja őt. Akkor elfoglalja a helyét Jézus Szent Szívének és a Szűzanyának uralma. Ez a sátán helyzete ma.

Még van egy dolog, amit Luciferrel kapcsolatban megemlíthetünk, éspedig az, hogy magunktól nem rendelkezünk semmiféle védelemmel vele szemben. Senki nem egyenlő ellenfele a földön. Senki! Ő mindenkit be tud csapni a földön. Szent Pál azt mondja a sátánról: képes úgy átalakítani magát, hogy a fény egy angyalának tűnjék. Ezért attól függetlenül, milyen magasztosaknak véled késztetéseidet vagy milyen kifogástalanoknak hiszed tanaidat, szükséged van védelemre. Ez a védelem egy katolikus számára főképpen két úton érkezik. Az egyik, amikor az Egyház tiszta hangon szólal meg kijelölt szónokai által. Ezt az Egyház magisztériumának nevezik. Néha azt szeretném, ha egyházi embereink tisztább hangon beszélnének. Mostanában az Egyház magisztériuma többnyire néma. A másik: Szent Mihály és a többi angyal védelme alatt állunk. Ez az ő feladatuk. És ne felejtse el: az egyházatyáktól tudjuk, hogy az Isten és Lucifer közötti válság Krisztust érinti. Lucifer és angyalai Jézust kisgyermekként látták, majd mint egy embert, aki mezítláb vándorol Palesztinában. Látták szakállas férfiként, aki köntöst viselt, és csak néhány fillér volt az erszényében. Aztán részük volt a megfeszített Ember látványában. És Lucifert arra kérték, hogy imádja Őt. Megtette volna ezt Lucifer? Nem! Ő fent, a Mindenható hegyén kívánt lenni. Egyenlő akart lenni Istennel. A kérést nem volt hajlandó teljesíteni.

Bernard: Tehát ez a kevélység bűne volt.

Martin atya: Természetesen az volt, a kevélységé. Vajon miért mutatta meg Isten az angyaloknak ezt a látomást? Mert minden angyalnak választási lehetőséget adott. Így rendelkezett: szolgálni fogod Jézust és követőit. Oltalmazod Jézus követőit. Némelyek közületek értük imádkozva fenn lesznek a trónom mellett, és imáikat elhozzátok Nekem. A többiek őrangyalok lesznek. Vigyáztok a lépéseikre. Vigyáztok a házaikra. Megvéditek őket a vadállatoktól. Meggyógyítjátok őket, ha betegek. Segítitek őket, mikor kegyetlenek, és bűnösnek érzik magukat. Emlékeztetitek őket arra, hogy ők Isten gyermekei és hűségesnek kell lenniük a törvényeimhez. Isten az angyaloktól megkérdezte: „Megteszitek?” Módjuk volt szabadon választani. Lucifer és követői így válaszoltak: „Nem! Mi angyalok vagyunk. Imádni ezt a Jézust? Imádni azt az embert, aki egy asszonytól született, és megalázva hal meg a kereszten? Mi halhatatlanok vagyunk, és mégis ezt akarod tőlünk!” Vagyis Lucifer visszautasította az Istentől felajánlott lehetőséget. Igen, ez a kevélység bűne volt.

Ahhoz, hogy az angyalok segítsenek minket, hívnunk kell őket. Különös az angyalokkal kapcsolatban, hogy ha nem hívod őket, nem igen lesznek tevékenyek. Ha hívod őket, és 40 százalékban számítasz rájuk, akkor 40 százalékot fogsz kapni tőlük. Ha hívod őket, és 90 százalékot vársz tőlük, megkapod a 90 százalékot. Hogy 100 százalékot kapj tőlük, többre van szükség, mint arra a reményre, hogy segíteni fognak. Azt mondta egyszer valaki, hogy a remény nagyon jó társ, de rossz útmutató. Az embernek muszáj hinnie, hogy megkapja a 100 százalékot. Ha így tesz, az övé lesz a 100 százalék. Isten ilyen különös módon kezel minket. Ez pontosan így van a Szűzanyával is. La Salette-nél a két gyermek megkérdezte tőle, „Hogyan hihetünk neked, Asszonyunk?” Ő így válaszolt: „Ha hisztek bennem, én is hiszek bennetek.” A quid pro quo[6] elve érvényesül Istennél.

Tehát csak az Egyház magisztériuma és az angyalok képezik számunkra a kettős védelmet a sátán, vagy Lucifer ellen, ahogy én őt szívesebben nevezem. Szent Péter mondta: „Józanok legyetek és vigyázzatok. Ellenségetek, a sátán, ordító oroszlán módjára ott kószál mindenütt, és keresi, kit nyeljen el.”[7] Lucifer célja, hogy tönkretegye az Egyházat. Az a célja, hogy megrontsa a maga lelkét, Bernard, és az enyémet is. Az a célja, hogy elpusztítsa a papságot, és eltávolítsa a szentségházakat (tabernákulumokat) a templomokból. Az a célja, hogy elpusztítson minden erkölcsösséget és tisztaságot. Az a célja, hogy teljesen szétrombolja a családot. Az a célja, hogy egy olyan világot hozzon létre, amelyben nincs Egyház, nincs részvét, nincs szeretet és nincs gyengédség. A kín, a halál és a pusztítás világát akarja létrehozni.

Tudja, én jó útra tért sátánistákkal dolgozom. Valamennyien beszélnek nekem arról a három próbáról, aminek eleget kell tenniük, hogy hiteles sátánistákká váljanak. Először ölniük kell, bemutatván a halállal szembeni közömbösségüket. Általában olyasmit ölnek meg, mint egy kölyökkutya, kismacska vagy madár. Másodjára azt kell bizonyítaniuk, hogy szeretik a tüzet. Harmadjára kegyetlennek kell lenniük. Ilyenkor nem ölnek, csak a kegyetlenségüket kell bizonyítaniuk. Azt kell elérniük, hogy egy kutya, macska, madár vagy akár egy emberi lény ordítson a fájdalomtól, és ezt élvezettel tegyék. Ez Lucifer világa. Nézze meg nagyvárosaink, Los Angeles, San Francisco, New York, Párizs, London, vagy a saját országa, Kanada városainak szégyenfoltjait. Mivel van tele az, amit ezek árnyoldalainak vagy embertelen vonásainak nevezünk? Kegyetlenséggel, gyújtogatással, halállal. Tehát a sátán szokásos jelei mindenütt ott vannak. Ezek a foltok a hasadt patának a nyomai.

Bernard: Mik az ördögök?

Martin atya: Az ördögök azok az angyalok, akik Luciferhez csatlakoztak. Valamit meg kell értenünk az angyalokkal kapcsolatban. Sokan megkérdezték már tőlem, „Tulajdonképpen hány angyal van?” Bernard, hány ember ül ebben a szobában?

Bernard: Kettő.

Martin atya: Így van. És hogyan számította ezt ki? Megszámolta. Egy test, két test. Nos, egy angyalnak nincs teste. Nem tudja a mennyiségüket számszerűen meghatározni. Ez egy nehézség. A lélek világában nincs számszerű elkülönülés, mivel a lelkeknek nincs testük. Mivel ők lelkek, nem képesek meghalni. Azt mondhatnánk, hogy iszonyú sok van belőlük. Amikor a Getszemáni kertben Péter kihúzta a kardját, Krisztus azt mondta neki: „azt hiszed, hogy nem kérhetném Atyámat, s nem küldene tizenkét légió angyalnál is többet?”[8] Ez azt jelenti, hogy Isten egy pillanat alatt több százezer angyalt küldhetett volna Krisztus védelmére. Az angyalok nem foglalnak el semmi helyet a térben. A kérdés, hogy hány angyal fér el egy tű hegyén, a katolikus filozófusoknak szánt protestáns szemrehányás. Az angyalok semmin nem foglalnak helyet, mert anyagtalanok, de valóságosak. Valóságosak! És közülünk mindenkihez tartozik egy, mindegyikünknek van őrangyala. Az egyházatyák némelyike azt mondta, hogy mindenkinek van egy kijelölt ördöge is. Ez a kijelölés a lélek jellege alapján történik. Ha érzéki jellegű vagyok, akkor egy olyan ördögöt jelölnek ki nekem, amelyik szenzuálisan és szexuálisan kísért engem. Ha kapzsi vagyok, a nekem kijelölt ördög a pénzzel kapcsolatos bűnök elkövetésére kísért. És így tovább.

Az ördögűzés (exorcizmus) tapasztalataiból tudjuk, hogy az ördögök szakosodnak. A velük való beszélgetésből megtudjuk, hogy a szakterületükön kívül igen ostobák. De a saját területükön, legyen az intellektuális, tudományos, matematikai vagy bármi más, ők nagyon, nagyon intelligensek. Szakterületük fölényes tudásával rendelkeznek. Félelmetes lények, ha összeütközésbe kerülnek valakivel. És rendkívül tevékenyek.

Bernard: A modern teológusok miért gúnyolódnak az ördög, az őrangyal képzetén, és néha a gonosz fogalmán is?

Martin atya: Elmondom, hogy miért teszik. A válaszom rövid, de ne legyen elégedetlen vele, amíg meg nem hallgatja a magyarázatot is. Ezek a teológusok egyszerűen a hitehagyás állapotában vannak. Röviden ez a helyzet. Mit jelent ez? Azt, hogy elvesztették a hitüket. Amennyiben tagadja az ördög létét, ha tagadja Lucifer létét, a bűn, a pokol vagy az örök büntetés létét, akkor automatikusan tagadja a Krisztus általi megváltás eszméjét is. Ezzel automatikusan tagadja Isten jóságát és a Kereszt célját. A Megtestesülés egész tervét elveti. Valójában nem tagadhatja Lucifer létét anélkül, hogy ne tagadná Krisztus isteni természetét és Megváltó voltát is. Mi volt akkor Krisztus jövetelének a célja? Mi lehet a cél? Hogy széppé tegye a földet? Hogy több ennivalót adjon? Vagy boldogabb életet? Nem, nem. Ő azért jött, hogy megváltson minket a bűntől. Azért jött, hogy megváltson minket a bűntől!

Fontos megérteni, hogy ma egy széleskörű hitehagyás kezdetének a szorításában vagyunk. Nem olyan régen az Egyházat a püspökök, papok, apácák és laikusok szilárd sorai népesítették be, és mind hívő emberek voltak. Nem kérdőjelezték meg a hit alapjait, még a járulékos tanításait sem. Aztán máról holnapra hirtelen pálfordulás történt, és ma vannak bíborosaink, püspökeink, papjaink és apácáink, akik nem hisznek. A lakosság nagy tömegei nem vesznek részt a szentmiséken, és nem gyónnak. Már nem hisznek többé. Hogy magyarázza azt, hogy az emberek nem hisznek? Van a hitnek egy szabálya, amely mindig működik. Hadd mondjam el egy példa segítségével, hogy mi az. Tételezzük fel, hogy azt mondom a feleségemnek, „szeretlek”. De soha nem is nézek rá. Sose kedveskedem neki virággal. Nem veszek neki soha ennivalót. Éjjel vagy reggel már nem is szoktam ránézni. Nem mondom neki azt, hogy „Jó reggelt”. Azt sem, hogy „Jó estét”. Amikor legközelebb azt mondom neki, hogy szeretem őt, így válaszolhat: „Micsoda vicc! Miféle szeretet ez?” Ehhez hasonlít, amikor egy modern egyházi ember azt mondja: „Én hiszek Krisztusban.” Nos, ha hisz Krisztusban, miért szegi meg az Ő parancsait? Miért tagadja Egyháza, az Ő igaz és tévedhetetlen Egyháza dogmáit? Elvesztették tehát a hitüket. Hitehagyottak.

Vannak bizonyos bíborosok az Egyesült Államokban és bizonyos érsekek Kanadában, ahol maga él, akik elvesztették a hitüket. Van sok püspök is és nagyon sok pap, akik elvesztették a hitüket. A probléma a hitetlenséggel ez, Bernard: ha valaki elveszíti a hitét, tisztában van-e vele, hogy elveszítette?

Bernard: Nincs tisztában vele.

Martin atya: Aki tudja, hogy elvesztette a hitét, igyekezne visszaszerezni azt. Ezek nem tudják, hogy elveszítették. És azt gondolják, hogy mi ostobák vagyunk, mert megtartottuk ezeket az úgynevezett babonákat és mítoszokat. A hitetlenségnek ez az átka. Ha Isten egyszer visszavonta a hit ajándékát, barátom, nem tudsz hinni többé. Képtelen vagy a hitre. Csak Isten képes megragadni a nyakadnál fogva, és kiemelni abból az ingoványból, de ő nem mindig teszi ezt meg. És azt se felejtsük el, hogy sokkal könnyebb elveszteni a hitet, mint azt gondolnánk. Én soha nem kételkedtem egy dogmában sem. Nem tudnám megtámadni az Egyház egy parancsát sem. Soha nem bírálnám a Bibliát. Mégis, elveszíthetem a hitemet, mert hűtlen vagyok. Ha nős vagyok, tételezzük föl, hogy nem vagyok hű a házassági eskümhöz. Ha pap vagyok, tételezzük föl, hogy nem vagyok hű a celibátusi eskümhöz. Mondjuk nem tartom be a „ne lopj” parancsot. Ha ezek közül bármelyik bűnbe beleesem, a hit rögtön elmállik. Minél mélyebbre süllyedek a bűnbe, a hit annál jobban eltűnik. Végül is arra a pontra jutok, hogy azt mondom: „Nem, nem. Hinni akarom mindezeket a dolgokat, de többé nem tudom.”

Az utolsó megjegyzendő dolog a hitről, hogy az nem érzelem, hanem tudás. A hitben az történik, hogy az elme egy javaslatot tesz: „Isten van”. „Isten az én Teremtőm.” „Jézus megvált engem.” „A pokol létezik”. „A pápa tévedhetetlen”. „Az Egyházon kívül nincs üdvösség”. Az akaratom önként csatlakozik, mondván: „Fogadd el! Fogadd el vakon, bizonyítás nélkül.” Ez hit, de ugyanakkor tudás is. Szent Pál azt mondja, hogy a hit egy sötét üvegen át szerzett ismeret. Amikor magamhoz veszem Krisztust a Szentostyában, amikor a rózsafüzért mondom, amikor járom a keresztút állomásait, amikor szentmisére megyek, vagy amikor élethelyzetem kötelességeit teljesítem, lelkileg és természetfölötti módon Istennel vagyok kapcsolatban. Ismerem őt, de nem tudom, mit is tudok, hacsak – néha, megérzés által – a tudtomra nem adja. Vagy mikor eljön a halálom órája, és hirtelen látok mindent, amit tudok és mindent, amit nem tudok. A hit tehát tudás, és erről nem szabad megfeledkeznünk. A sátán meg akarja rontani ezt a tudást. Ezt úgy viszi végbe, hogy megpróbálja elterelni a figyelmünket. Egyszer majd beszélgethetünk a módszereiről, amelyekkel a hitünket aláássa.

Bernard: Tegyük ezt máris.

Martin atya: Rendben. Van néhány alapvető szabály, amelyeket ennek a bukott angyalnak észre kell vennie. Ő csak az érzékszerveinket érintheti. Hacsak nem kerített hatalmába, lelkünkhöz nem érhet, csak akkor, ha neki adjuk azt. Ha megszállottá válunk. De még akkor is vannak nehézségei. Kerülő úton kell munkálkodnia. Csak annyit tehet, hogy az ember lelkét közönséges eszközökkel érje el. Mik a közönséges eszközök? Testünk és öt érzékszervünk van. Belül foglal helyet a képzelőerőnk, ami egy képesség. Ennek képei vannak és egy memóriája, amely felidézi azokat a képeket. Tegyük fel, hogy maga itt ül a szobában. Ha ránéz a falra, egy tükröt lát rajta, egy metszett tükröt. Ha átnéz a másik falra, könyveket, fényképeket és mellszobrokat lát, a fejét azoknak az embereknek, akik itt élnek. Ikonok függnek a falon, és van néhány gyertyatartó. Azok a képek már mind benne vannak a képzeletében, és ott tárolódnak. Jó memóriával ki tudja választani őket, és valamennyit fel tudja idézni. Ez a módja a képek visszakeresésének. Mivel beszélek magához, és az elméje működik, meg fogja érteni, hogy azok az ikonok mit jelentenek, és azok a könyvek mifélék, és hogy mire használják a gyertyatartókat, és kik azok az emberek, akiknek mellszobrai ott vannak a polcon. Mármost ha Lucifer a maga képzeletébe képeket ültet be, azok maguktól továbbítódnak az elméjébe.

Így Lucifer erőteljes képeket plántál belém, ha nem vagyok elővigyázatos. Ezért kell az embernek őrködnie a képzelete és a szemei fölött. Tételezzük fel, hogy kimegy az utcára, és lát egy anyát, aki súlyosan bántalmazza a kisgyermekét. Ezt jól megfigyeli. Ez olyan emlék lesz, amit sohasem fog kitörölni az agyából. Most tételezzük fel, hogy bekapcsolja a televíziót (aminek az Egyesült Államokban butítódoboz az elnevezése[9] ), és megnéz egy két ember között lejátszódó obszcén aktust. Ennek a látványa is emlékké lesz. Ha látja a tévében a manapság gyakori pornográfiát, megmarad az emlékezetében. Az agyában van a kép. És azok a képek be vannak hangolva az ördög számára, hogy azokkal bűnökre csábítsa magát. Vagy ha pénzt, aranyat vagy esetleg egy nagyon értékes nyakláncot néz, a kép magába hatol. Ha sóvárog ezekért a javakért, az ördögnek máris ott az eszköze, amivel kísértse magát. Neki csak egy talpalatnyi helyre van szüksége, és már nyakon is csípte magát. Ezért olyan fontos „a szemek és kezek tisztaságára ügyelni” – amint ezt mondani szokták. Ezeket a gondolatokat és kifejezéseket nevetség tárgyává teszik manapság. Pedig nincs élő férfi, aki kísértés nélkül tud megérinteni egy nőt. És fordítva is. Ezért mindenkinek vigyáznia kell, mit néz, és hogyan érint. Vigyáznunk kell, mit hallgatunk, mert a hang a befolyásolás félelmetes eszköze. Az érzékek útján hatol belénk a sátán.

Most ez nem azt jelenti, hogy az ember úgy járkáljon, mintha egy szögesdróttal körbezárt táborban lenne, elutasítva, hogy másokra nézzen, vagy hogy beszéljen velük. Nem! De ki kell fejleszteni magunkban az önkontroll szokását. Az önuralommal bíró emberek érzik valaminek a hatását, de függetleníteni tudják magukat tőle. Nem lesznek elbűvölve tőle. A probléma a televízióval az, hogy természeténél fogva leköti az embert. Erőteles kép, amely vonzza és betölti a nézőt. Így működik a sátán. Ezen a módon dolgozik az egyénen, de ő egy geopolitikus, akinek az egész világgal vannak tervei. Tervei vannak helyi, állami és szövetségi szinten a hivatalnoki karok, a tanácstermek, a vezérigazgatói irodák, a parlamentek és a kormányok számára. Ezekben az intézményekben a sátán az egyéneket csoportokban befolyásolja. Mind az Egyesült Államokból, mind pedig Kanadából vannak példáink. Ott van az abortusz jóváhagyása. A homoszexualitás és a homoszexuális házasság helyeslése. A pornográfiának művészeti formaként való elfogadása. Az ördög csoportok által dolgozik. Ha egyszer egy csoport ember falanxba verődik össze, a társak nyomása arra készteti őket, hogy mindegyikük ugyanabban az irányban mozogjon. Mindezek mögött ott van az öreg szatír vigyorgó képe, amelyik mindent elér helyettesei révén. Ő így működik.

Bernard: Érdekes, hogy megemlítette azt a fontos szempontot, miszerint az érzékeken keresztül működik. Egy alkalommal egy könyvüzletben járva felvettem és átlapoztam egy sátánista bibliát. Azt állította, hogy a sátánizmus központi elve az engedékenység. Ezzel ellentétben a kereszténység elve az áldozat.

Martin atya: Ez igaz! Ez így van! Látja, az a két kérdés, amit a kísértő súg az ember lelki fülébe, az a „Miért ne?”. „Miért ne tegyük?” Különösen, ha az egy ártalmatlan cselekedetre hív, az ördög ezt suttogja: „Senkinek nem ártunk vele. Csak érezd jól magad. Szerezd meg magadnak az aranyadat, a nődet, vagy azt a férfit. Szerezd meg az ételedet, vagy bármit, amit akarsz, akár törvénytelenül is, ha másképp nem megy. Miért ne?” Igen, ez saját vágyaink kielégítése. A „Miért ne?” kifejezés megtestesíti pontosan azt az elvet, amit az ördög használ. Ő arra nevel bennünket, hogy magunktól is erre hivatkozzunk. „Miért ne birtokoljuk? Nem ártunk vele senkinek. Nincs áldozata és jogod van hozzá, még ha ez John Smith-hez vagy Mabel Kellyhez tartozik is, hiszen te épp olyan jó vagy, mint ők. Különben is ők nem tudnak róla, és nem fog nekik ártani. Nekik nincs is joguk hozzá; túlságosan ostobák. Ezért, barátaim, miért ne legyen részetek benne?” Igen, ez saját vágyaink kielégítése.

A lelkipásztori munkámban a világ a legnehezebb dolgának találom, hogy jó, megbízható polgároknak megmondjam: „Neked áldozatot kell hoznod!” Ezt fogják rá válaszolni: „Miért? Hiszen nem követtem el bűnt.” Persze, hogy nem, senki sem feltételezi rólad, hogy belementél a vágyaid jogtalan kielégítésébe. De jól tesszük, ha korlátozzuk vágyaink jogos kielégítését is. Jó, ha korlátozod vágyaid jogos kielégítését, mint ahogy lemondasz egy adag csokoládés képviselőfánkról, hogy azzal is erősödjél. Miért? Azért, mert ez háború! Krisztus harcban áll Luciferrel. Sok embernek nehéz a lelkére beszélni, hogy önkéntes áldozatokat kellene hoznia, amelyekkel edzi magát. Az ókori időkben az amfiteátrumokban harcoló gladiátorok megtanulták, hogy a sikeres harc érdekében vissza kell fogniuk magukat. Fontos, hogy fékezd az étvágyadat, csak azért, hogy tudj nemet mondani. Van valami rossz a dohányzáshoz, az alkoholhoz, a csokoládéhoz vagy bármihez való függőségben. Mindebben van valami rossz és valami nem keresztényi. Valami bűnös van benne, még ha az csak bocsánatos bűn lenne is. Elkényezteted magad, ezért a természet ellened fordul, és végül a lelked fog szenvedni miatta.

Bernard: Most térjünk át az exorcizmus (ördögűzés) és az ördögtől való megszállottság témájára. Néhány évvel ezelőtt írt egy könyvet, melynek címe „Az ördög túsza”.[10]

Martin atya: Így van. Végül is megjelentetjük annak a könyvnek egy másik kiadását, még ha sok eladatlan példánya van is az első kiadásnak. Úgy döntöttünk, hogy egy új előszóra van szükségünk. Amikor azt a könyvet írtam, annak egyetlen célja volt. Azért írtam, mert kortársaink a világ minden részén elfelejtették, hogy az ördögűzés (az exorcizmus) valójában micsoda. Nem tudták, hogy mi az exorcizmus. Aztán William Blatty könyve alapján készült egy rendkívül furcsa film, melynek címe „Az exorcista” volt.[11] Ez a film teljesen téves képet mutatott be az ördögűzésről. Úgy értelmezte, mintha az exorcizmus Frankensteinnek és Drakulának valamiféle kombinációja lenne. A film egy csomó zöld trutymót, betörő ablakokat és repülő testeket mutatott. Márpedig az exorcizmus ennél valójában sokkal borzalmasabb és halálosabb. Mivel gyakorlott ördögűző vagyok, gondoltam, leközöljük 5–10 ördögűzés leírását – a szükséges engedélyek megszerzése után. A könyvet az Egyesült Államok északkeleti részén jelentetjük meg, ahol dolgozom.

Mivel az ördögűzések hosszadalmasak, úgy döntöttem, csak ötöt közlök. Volt olyan exorcizmus, amely 400 órát vett igénybe. Némelyikük öt napig tartott. Mostanában egy normális, nagyobb exorcizmushoz három vagy négy hétre van szükség. Mindig hangszalagra rögzítjük, fényképeket és videofelvételeket is készítünk az egész folyamatról. Azt mondanám, hogy 40 nagyobb exorcizmusunk van évente. Több ezer kisebb exorcizmust is végzünk.

Mindenekelőtt a megszállottságról beszéljünk egy keveset. Az történik, hogy valaki önként odaadja a lelkét Lucifernek. Megegyeznek, hogy az illető az ő imádója és szolgája lesz. Úgy hangzik, mintha senki nem tenné meg ezt, pedig ezrek megteszik. Meg tudjuk magyarázni a folyamatot, hogy hogyan történik. A kritikus pont a megszállottság állapotának létrejötte. A megszállottság azt jelenti, hogy már nem rendelkezel a saját akaratoddal. Az ördög csak az akaratot birtokolja.  Van egy mítosz, hogy az ördög behatol az ember testébe. Az ördög nem hatolhat be a testbe, mert nincs teste, hogy behatoljon bárki testébe. Az ördögnek nincs fizikai formája. Emlékszik Hitlerre? Emlékszik arra a vakmerő, gonosz emberre, Bernard? Bizonyos értelemben ő hatalmába kerítette németek millióinak az akaratát és értelmét. De sohasem hatolt be a testükbe. Az akaratukat ragadta meg. Látja, ha ellenőrizni tudom az akaratát és az értelmét, akkor a birtokomban tartom, vagyis megszálltam magát. Minél nagyobb a megszállás mértéke, annál nagyobb a befolyásom magára. Évekkel ezelőtt volt egy borzalmas esetünk New Yorkban. Egy gonosz ember Lisát, az élettársát kegyetlenné tette egy kisgyermekkel szemben, aki végül meghalt. Ez egy olyan eset volt, amikor egy férfi uralkodik egy nő fölött. Néha egy nő uralkodik egy férfi fölött. Néha olyan nagy a dominancia, hogy az uralom alatt levő férfi vagy nő rabszolgává lesz. Ez a megszállottság természete. Ha egyszer hagyod, hogy a szellem erőt nyerjen feletted, nagyon nehéz, vagy nem is lehet elszakadni tőle. A megszállottság csak önkéntesen történhet. Önkéntelen megszállottság nincs. Nem történhet meg, hogy valaki felébred egy reggel, és azt mondja: „Szent Isten! Az ördög megszállott engem.” Ilyen nem történik. Megszállottság olyankor fordul elő, amikor az ember betessékeli őt magához. És mikor végül megérkezik, örökre ott akar maradni. Ez a megszállottság.

Az emberek a megszállottságot gyakran összetévesztik azzal, amit rögeszmének nevezünk. A rögeszme akkor jelentkezik, amikor az ördög az embert megpuhította. Ez egy szörnyű folyamat. Az üldözés folyamata. Így működik: Azzal kezdem zaklatni magát, Bernard, hogy azt mondom: „Tudom, hogy van kétezer dollár a zsebében. Ha azt nem adja nekem, megölöm, vagy megsebesítem a feleségét; vagy tönkreteszem a gyermekeit; vagy romba döntöm a hírnevét.” És nap mint nap zaklatom magát, leveleket küldök, telefonon hívogatom. Találkozom a feleségével, és megkérdezem tőle: „Tudja-e a férje, hogy milyen veszedelmes helyzetbe hozta magát?” Vagy odamegyek a gyermekeihez a játszótéren, és azt mondom nekik: „Apátok nagyon rossz ember. A halálotokat fogja okozni.” Folyamatosan zaklatom magát, amíg csak nem teljesíti a kívánságomat. Ez az üldözés.

Sok embert zaklatnak, üldöznek, míg nem a depresszió borzalmas állapotába kerül, és elmegy egy pszichiáterhez. Nem is gondolnak arra, hogy a sátán teszi ezt velük. Néha egy olyan emberrel történik ez, aki nem túlságosan boldog a házasságában. Nem akarja elhagyni a feleségét, de egy másik nővel kecsegtetik, aki a környezetében él. Vele üldözik őt. Az ördög azt mondja: „Ide hallgass, ha nem kezdesz viszonyt vele és nem teszed a szeretőddé, meg fogsz betegedni. Az idegeidnek van szüksége erre.” Ezt az embert üldözik, ostromolják. Ez egyik példája a rögeszmének. A rögeszme teljes mértékben különbözik a megszállottságtól.

Nos, a megszállottság olyasvalami, amiből nem tudunk kiszabadulni. Az egyetlen személy, aki meg tud szabadítani, az Krisztus. Ezt Krisztus rendszerint nem közvetlenül teszi. Ezzel a feladattal megbízza az apostolokat, akik ma az Egyház püspökei. Ezért a püspököknek kell engedélyezniük minden ördögűzést. Sajnos az általam ismert püspökök többsége nem hisz az ördögben. Vagy ha hisznek is benne, a gonoszság homályos fogalmának gondolják. És kétségtelenül nem hisznek a megszállottságban. Úgy gondolják, hogy a megszállott személynek egy elmegyógyászt vagy lélekbúvárt kellene felkeresnie. Bizonyos püspökökhöz nem küldök már embereket. Ők az egyszerű hívő embereket, akik segítséget keresnek náluk, pszichiáterhez irányítják, vagy szanatóriumba küldik. Ezek a püspökök azt tanácsolják nekik, hogy pihenjék ki magukat vagy kérjenek orvosságot. Ezek a megoldások csak rontanak a helyzeten. Ez egy rettenetes állapot. Mindez a papok és püspökök hitének hiányára vezethető vissza. Viszont ha a püspök hívő ember is, néha a plébánia papjai nem azok. A papok kinevetik és elküldik ezeket a szegény lelkeket a gyóntatószékből. Bernard, én egész életemet azzal tölthetném, hogy ezekkel az emberekkel a kényszerképzeteikről és a megszállottságukról beszéljek, tanácsot adva nekik, hogy mit tegyenek. Erre a munkára nagy szükség lenne napjainkban. Mióta ezen a téren az 1970-es években munkába fogtam, a végrehajtott exorcizmusok száma óriásit növekedett. Ez rettenetes. Ez rettenetes!

Nincs jele annak, hogy a sátánizmus csökkenne. Sajnos a sátánizmus és a megszállottság jelensége riasztó fordulatot vett. Robbanásszerűen növekedett a sátánista pedofília. Csak az Egyesült Államokban több ezer boszorkánygyülekezet létezik, amely hivatásszerűen elkötelezte magát a sátán imádására. Gondolja meg, ez áldozatokat és fekete miséket jelent. Ez az Oltáriszentséggel és Krisztus drágalátos Vérével szembeni tiszteletlenséget és szentségtörést jelent minden nap. Mindaz ezt jelenti. A sátán messzire nyújtotta csápjait. És a sátánisták a bűn olyan mélységeit érik el, amelyre régebben ritkán volt példa. A sátánista csoport általában egy gyermeket keres áldozatul, lehetőleg egy kisfiút. Leírhatatlan szörnyűségeket követnek el a szegény áldozattal. A sátánisták nagy élvezetet találnak ebben. Ez a legfőbb áldozat. Ne feledjük, a sátán egykor elhatározta, hogy elpusztít egy gyermeket, de terve meghiúsult. Az a Gyermek, Jézus, férfivá növekedett, elpusztította a sátán birodalmát, és gyorsan visszaküldte őt a pokolba. A sátán ezt annyi gyermeken akarja megbosszulni, ahányon csak tudja. Ezért okoz gyönyörűséget neki az abortusz. A világon több millió abortuszt végeznek évente. Kisgyermekek millióit áldozzák fel minden esztendőben. A sátán szeszélyének kielégítése érdekében gyilkos kegyetlenséggel áldozzák fel őket. Szörnyű dolog az anyák számára, amikor ráébrednek arra a tényre, hogy elkövették ezt a bűnt. A trauma olyan mély! Néha nem lehet tenni semmit értük, csak imádkozni. A sátán minden évben megfizetteti ezt az adót ebben a világban. Ez az egyik oka, hogy mindnyájan tudjuk: büntetésnek kell következnie. Csak komoly büntetés tudja kitisztítani ezt a gonoszságot. Nagyon messzire mentünk ezen az úton.

Bernard: Említette, hogy a sátánisták fekete miséket tartanak. Mik azok a fekete misék?

Martin atya: A valódi sátánizmus egész gyakorlatában az az elv, hogy mindent visszafelé csinálnak. A kereszt mindig ott van, de fejjel lefelé van felfüggesztve. A fekete mise abban áll, hogy a római misét[12] visszafelé mondják. Egyébként a sátánisták a római misét parodizálják, nem a Novus Ordo-t,[13] vagyis az új miserítust. Nem hiszik, hogy a Novus Ordo (új miserítus) valódi mise. A sátánisták az utolsó evangéliummal[14] kezdik, és visszafelé mennek az elejére. Az átváltoztatás szavai kivételt képeznek ettől a szabálytól, mert azt a helyes sorrendben mondják. Ha a fekete misét egy pap, egy hitehagyott pap mondja, a kenyérnek és a bornak valódi átváltoztatása történik, és ezeket megszentségtelenítik. Ez érvényes mise. Mielőtt a sátánisták fekete misére mennek, meggyónnak. Gyónásuk során tudja, mit csinálnak? Meggyónják azokat a bűnöket, amelyeket nem követtek el! „Semmiféle segítséget nem nyújtottál a sátánnak! Nem követted el azt a házasságtörést, nem loptad el azt a pénzt, nem mondtad azt a hazugságot, amit meg kellett volna tenned. Ily módon bántod meg a sátánt.” Minden bűnt meg kell gyónni, amit elkövethettél volna, de nem követtél el. Az istentiszteleten résztvevők meztelenek, és van egy oltáruk. Az oltáron mindig ott van az áldozat meztelenül. A fekete mise részletei a legtöbb ember gyomra számára túlságosan émelyítőek és visszataszítóak. Ha olyan emberekkel találkozunk, akik fekete misén voltak, láthatjuk a szemük üres tekintetét, amely nem fog megváltozni soha. Mindig ilyen marad a tekintetük, még ha megbánják is, amit tettek. Ha később normális életet élnek is, a lelkük egy része mindig halott marad. Egy olyan személynek, aki átment ezen, olyan a lelke, mint egy aszott végtag. Semmit nem lehet érte tenni. Semmit! A fekete mise istenkáromlása és szentségtörése oly mélyre hat, hogy ha valaha egyetlen ilyenen részt veszel, soha nem fogod kiheverni. Én soha nem voltam fekete misén, és természetesen soha nem is fogok ilyenen részt venni. Ha egyszer elmész egy fekete misére, és részt veszel rajta, valami olyat tettél a lelkeddel, amit csak Krisztus tud meggyógyítani. Nem tudom, hogy valaki, aki részt vett egy fekete misén, valaha is ki tud szabadulni a sátán szorításából. A legutolsó eset, amivel találkoztunk, egy nő volt, aki elmondta nekünk a tapasztalatait, de nem tudott menekülni tőlük. Visszament. A sátán vasmarokkal tartotta őt. Se pszichiátria, se pszichológia, se gyógykezelés nem tudta helyrehozni a károsodást. Nem lehetett meggyőzni őt. Azt mondta: „Öljetek meg! Öljetek meg, és szabad leszek!” Valószínűleg öngyilkosságot követ majd el, ezzel is a sátánt szolgálja. Az öngyilkosság az ő nyolcadik szentségük.

Bernard: Beszélhetnénk egy kicsit az exorcizmusról? Mi az exorcizmus? Ki végzi? Hogyan történik?

Martin atya: Az ördögűzésre a püspök jogosult, aki mindig egy papot bíz meg a feladattal. Egyébként régebbi korokban laikus exorcisták is voltak. Amint a pap kezeit megszentelik, változás történik a lelkében, olyan szellemi változás, amit soha el nem veszít. Nem számít, hogy sok pap azt mondja: „Pap voltam, de ennek vége. Szép munka volt, de most mással foglalkozom.” Ha haláluk előtt nem jöttek rá, az ítéletkor meg fogják tudni, hogy a lelkük Isten által le van pecsételve. Még ha bűnökkel takarják is el a lelküket, az különleges módon mégis Istenhez tartozik. A sátán gyűlöli a jó papot, aki bemutatja a miséjét, és teszi papi kötelességeit. A sátán gyűlöli az ilyen papot, mert ő Krisztus mása. Az ördögök sohasem használják Krisztus nevét. Krisztust „a névtelennek”, „a nagy puhánynak”, „a félénk embernek” vagy „a názáreti ácsnak” mondják, de sohasem Krisztusnak. Mindig sértéseket vágnak Hozzá. Az exorcizmusban rá lehet kényszeríteni őket, hogy mondják ki Krisztus nevét, de aztán bosszút állnak érte. Én megtettem ezt egyszer, de megbüntettek érte. És egyáltalán nem volt kellemes a büntetés. Ezért ne provokáld őket jobban, mint amennyire szükséges.

Az ördögűzést tehát papnak kell végeznie, akinek erre megbízása kell, hogy legyen a püspöktől. Elmentem a püspökökhöz és azt mondtam: „Ennek és ennek a Jánosnak vagy ennek és ennek a Máriának, akik excellenciád egyházmegyéjében élnek, ördögűzésre van szükségük.” Akkor ezt mondta: „Nem tudok erről semmit. És semmit nem is akarok tudni. Magának megvan a felhatalmazása hozzá, de ne beszéljünk erről újra.” Félnek a témától, és semmit nem akarnak kezdeni vele. Nem hisznek az exorcizmusban, sem az ördögtől való megszállottságban, de félnek attól is, hogy egyáltalán ne higgyenek bennük. Ismerek egy püspököt, aki nem ilyen. Neki van egy állandó exorcistája is. Püspöktársai excentrikusnak tartják, mivel hisz az ördögben és az ördögűzésben. A New York-i érseki egyházmegyében nincs ilyen kijelölt ördögűző. Ez nem a bíborost[15] illető szemrehányás, akiről tudjuk, hogy hisz az ördögben, a megszállottságban és az exorcizmusban. Viszont ebben az érsekségben nehézségek vannak az exorcista kinevezésében. Ezek a problémák nem a bíborostól, hanem a kancelláriából származnak. Ez azt jelenti, hogy valaki a bíboros alárendeltjei közül nem akarja, hogy bármi köze legyen ehhez. Vagyis valaki ellenállást fejt ki vele szemben. Más egyházmegyékben a püspök nem hisz benne, a papok nem hisznek benne, nincs exorcista és nincs segítség számodra. Ha fizetnének nekem, mondjuk húsz dollárt minden exorcizmusért, amit az elmúlt harminc évben végeztem, óh, nyugdíjba mehetnék! Toborozhatnék asszisztensekből egy csapatot, akik megcsinálnák mellékállásban. Az emberek száma, akik tudatosan besétáltak ebbe a csapdába, és tudják, hogy megszállottak, hihetetlenül nagy. Ezek nem tehetnek semmit, mert nincs pap, aki elvégezze az ördögűzést. A püspök nem akar segíteni nekik. Nevetve elküldi őket. Sok szomorú levél van, amelyeket sohasem közölhetek. A püspök azt javasolta a segítséget kérő szegény léleknek, hogy menjen és egyen egy jó pecsenyét, egy véres marhasültet, és igyon rá egy üveg sört. „Ha van felesége, menjen és szeretkezzen vele. Ha nincs felesége, akkor gondoskodjon magáról, és menjen, csináljon valami kellemeset.” És a „menjen, csináljon valami kellemeset” azt is jelenthette, hogy látogassa meg a helyi bordélyházat, vagy valami hasonlót.

Mindez a hit hiányára vezethető vissza. Visszatérünk a hitehagyáshoz. A sátán mindenekelőtt azt akarja, hogy azt higgyük, ő nem is létezik. Ez egy régi alapelv. Emlékszem, amikor a hírszerzésről oktattak minket Rómában. A névtelenségre tanítottak bennünket, hogy ha egy tömegben tartózkodunk, senki ne figyeljen fel ránk. Az elgondolás az, hogy nem is létezünk. Itt vagyunk, de mégse létezünk. Lucifer harsányan nevet, amikor lovaglócsizmájával tanácstermekben, hálószobákban, kormányzati hivatalokban és parlamentekben mozog, és az emberek azt hiszik, hogy nincs is. Micsoda csodálatos fedezék! Micsoda csodálatos védelem! Ha Hitlernek és Sztálinnak ilyen kaliberű kémjei lettek volna, hamar le tudtak volna győzni minket. Az ördög túljárt az eszünkön. Van némi humorérzéke arról, miként látjuk mi őt. Ördögi képünk van róla: egy feketének látszó ember nagy fülekkel és sárga szemekkel, villás a farka, hasadt patái vannak, a hóna alatt erkölcstelen könyvek. Egy bozót mögött leselkedik, mondván: „Psssszt. Gyere ide, és mutatok valami bűnt neked.” Ó, a sátán túl városias, túl nyájas és túlságosan furfangos ehhez. Ez már elavult módszer. Az ördög dörzsöltebb annál.

Maga az exorcizmus egy pap által vezetett szertartás. Az Egyháznak rögzített formája van erre. Megtalálható a közönséges, hagyományos imakönyvben. Mostanában az imakönyvekből ez hiányzik. Feltételezem, hogy a püspökök, akik engedélyezik az imakönyvet, elhagyják belőle. Az exorcizmus az imáknak hosszú sora. Köztük vannak hagyományosak, amelyek Szent Mihály arkangyalhoz szólnak. Vannak mások, amelyeket magad teszel közéjük. Sok ima az ördögűzőtől származik. Annak egy adott pillanatban meg kell kérdeznie a megszállott személyt: „Ki vagy te?” Egy exorcista sohasem válaszol a megszállott kérdéseire. Ő csak kérdéseket tesz fel. A megszállott megkérdezheti: „Ki vagy te?”, „Miért jöttél ide?”, „Miért háborgatsz engem?” vagy „Mit csinálsz itt?” Hozzáfűzhetik „Martin, mi nem csináltunk neked semmit, ezért hagyj bennünket békén. Hagyj minket!” Azt is mondhatják: „Mit akarsz? Nőt szeretnél? Pénzt akarsz? Enni akarsz? Menj innen, és szerezd meg! Hagyj minket!” Az exorcistának rendelkeznie kell annyi fegyelemmel, hogy ne válaszoljon ezekre a kérdésekre. Azok az ördögűzők, akik beleesnek abba a csapdába, hogy válaszolnak, kudarcot vallanak. Emberileg szólva ez nagyon érdekes. A kérdések egy része nagyon elbűvölő. Leköti őket ez a kérdezősködés, és hamarosan a megszállott és a megszálló gonosz szellem akarata szerint haladnak. És aztán elakadnak.

Az exorcista megkérdezi: „Ki vagy te?” Ezt megállás nélkül kell tennie, amíg meg nem tudja a gonosz szellem nevét. Minden ördögnek van neve. Ezek lehetnek félelmetes nevek, mocskos nevek, ocsmány nevek, vészjósló nevek, kaján nevek és olyanok, amelyek gúnyolják az emberi lényeket. Ezek tréfát űznek az emberi test és az emberi elme legnagyszerűbb dolgaiból. Ha egyszer sikerült megtudnod ezt a nevet, a démont ártalmatlanná tetted, mivel engedelmeskedik a nevének. Hallgat erre a névre. És akkor azzal folytatod, hogy megtudd tőle, ki küldte őt. Hogyan jött ide? Mikor jött? Mi a sajátossága? Mivel foglalkozik? Az ördögök úgy viselkednek, mint a kutyák, megpróbálnak megszökni tőled, amikor a nyomukban vagy. Megharapják a kezedet. Ha nem vigyázol, halálosan meg tudnak harapni. Elkaptak és súlyosan megsebesítettek olyan embereket, akik engedély nélkül megpróbálták az exorcizmust. Van egy országszerte ismert ember, akit én okítottam az ördögűzésről. A férfi laikus volt, és nem katolikus. Én figyelmeztettem: „Ne próbálkozz vele! És ne csináld egyedül.” Mégis megtette, és most ő is megszállott.

Most beszéljünk a közönséges megszállott személyekről, akiket elvisznek egy exorcistához, hogy kiűzze belőlük az ördögöt. Ezek erőszakosak, káromkodnak, társaságban kiállhatatlanok, és tehertételt jelentenek a családjuk számára. Megégetik magukat, tárgyakba ütik a fejüket és sikoltoznak. Többségük koszos. Odapiszkítanak akárhová, és bűzlenek. A szagukkal és abnormális magatartásukkal megdöbbentik az embereket. Mindezt nem azért teszik, hogy megbántsanak. Olyanok, mint az éhes kisgyermekek, akik fejükkel a rácsot ütik. Látott már kisgyermeket, aki így tett? Az egészen kicsi gyermekek nem tudják elmondani, hogy éhesek, ezért azt így jelzik. Amikor ezt látja, akkor tudja, hogy a gyermek ezt mondja: „Éhes vagyok!” Ugyanez áll a megszállott személyekre, akik hasonló módon viselkednek illetlenül, mint ahogy az előbb elmondtam. A megszállott embereknek ezer és egy irtózatos és visszataszító viselkedési módjuk van. Bernard, néha a visszataszító az egyedüli szó, amely a magatartásukat leírja. Visszataszító a szaguk, hangjuk, kinézetük, és hasonlóan visszataszítóak a szavaik és tetteik. Ezáltal dehumanizálják magát. Ebből soha nem lehet felépülni. Illetve nem igazán. Az élmény megfosztja lelkének egy részétől, ami Istenhez kerül, amíg a mennybe nem jut, ahol Ő egyesíti magával. Valójában ezek a zaklatott emberek azt mondják: „Segíts nekem! Bajban vagyok!” Nem képesek leírni nehéz helyzetüket. Néhányan megpróbálják leírni, de aztán abbahagyják, és az ördög átveszi a hatalmat. A megszálló szellem átveszi a hatalmat, és ezek a szegények megint meghunyászkodnak. Emlékszem, egyszer megkértek, hogy interjúvoljak meg egy deréktól lefelé megbénult, tolószékben ülő nőt. Hosszan beszélt Jézus sebeiről, Jeruzsálemről, és a pápáról. Majd azzal folytatta, hogy megpróbált engem elcsábítani. Nagyon körmönfont módon, a sátán beszélt belőle, és olyan szavakat használt, amelyek a nő számára semmit sem jelentettek. Az ördög éppen keresztény szavakat használt.

A megszállottságnak van egy másik borzalmas formája. Tökéletes megszállottságnak nevezik. Én alig egy fél tucat tökéletesen megszállott emberrel találkoztam. Tudja, amikor a megszállottság bekövetkezik, az ember – noha nem tud kitörni belőle – tudja, hogy megszállott, ha Isten kegyelme reá száll. Ekkor azt akarja, hogy szűnjön meg a megszállottság. Ehhez az kell, hogy Isten elküldje neki a kegyelmét. És valószínűleg elküldi akkor az ördögűzéshez szükséges eszközöket is. Vannak azonban olyan emberek, akik valójában nem is akarnak megszabadulni a megszállottságtól. Megszállottak akarnak maradni. Ezek az emberek tökéletesen megszállottak. Találkoztam néhánnyal közülük. Higgye el nekem, hogy ezek olyan valóságosak, akár a maga orra az arcán. A tökéletesen megszállottak gyakran teljesen jó modorú emberek. Nyugodtak, tiszták és eredményesek. Jó orvosok, jó jogászok, jó építészek és jó bankárok. Jó festők, művészek és táncosok. Ezek szép emberek, „die schöne Leute”, ahogy a németek mondják. Kivéve, hogy nem szépek. Egyáltalán nem szépek. Tökéletesen megszállottak. Gyakran fel lehet ismerni őket. Néha, amikor nem gondolnak arra, hogy nézed őket, látod ezt a bizonyos fajta arcot. Írországban ismertem egy tökéletesen megszállott embert. Eleinte úgy tűnt, hogy csak egyfajta érces hangja van és nagyon gyakorlatias beszédmodora. Nem sok volt benne abból, amit Shakespeare így nevezne: „a jóság teje”.[16] Eddig számos emberrel találkoztam, akikben nem sok volt az emberi jóság tejéből. Ez nem lep meg kemény világunkban. Együtt dolgoztunk egy munkán, ezért megszoktam a mozgását, az öltözködési módját, a hangszínét, az arcszeszét, a bemondásait, és így tovább. Fokozatosan megismertem őt. Egyszer vagy kétszer eljött hozzám is. Többnyire teljesen normálisnak tűnt. Egyszer azonban láttam, amikor egyedül volt, és nem tudta, hogy én is ott vagyok, és valami nem tűnt helyénvalónak. Azt mondtam magamban: „Nem ismerem ezt az embert.” Végül belém nyilallott. Az ember belül teljesen idegen volt. Azt hittem, hogy ismerem őt, de belül egészen idegen volt! És milyen volt a nézése! Ijesztő! Később elbeszélgettem vele erről. Mivel én az voltam, aki voltam, némileg megnyílt előttem. Burkolt módon elmondta nekem. A legtöbb ember, aki találkozott vele, csak annyit mondott róla, hogy hibbant, vagy kellemetlen alak. Ők nem tudtak semmit róla. Pedig egyike volt a tökéletesen megszállottaknak. Még csak ne is érintse ezeket! Menjen el tőlük! Teljesen más világban élnek. Teljesen megadták magukat, és Faustok. Aláírták a lelkük feladásának dokumentumát. Szörnyű dolog ez, és napjainkban igen elterjedt. Mint korábban mondtam, Amerikában több ezer boszorkánygyülekezet van. Ezekben imádkoznak, és nem tudatlan férfiakból és nőkből állnak. Nem hiányzik belőlük az intelligencia. Ezek nem munkanélküliek és nem otthontalanok. Nem! Orvosok, jogászok, építészek és brókerek. Festők és táncosok. Vannak köztük bíborosok, püspökök, papok és apácák is!

Bernard: Vannak-e közöttük hatalmi pozícióban levő emberek?

Martin atya: Kedves barátom, látnia kellett volna azt a boszorkánygyülekezetet, amelyikkel a legutóbb foglalkoztunk. Ott a nevek csillagrendszerét találta volna, az orvostudományban vagy a pénzügyekben, New Yorkban vagy Albanyban, New York állam fővárosában. Ebben a gyülekezetben első osztályú emberek voltak, akik tökéletesen jó modorúak a normális életben. Családos férfiak, családos nők és a felső tízezer tagjai voltak jelen. Óh, a nép ismerte őket. Néhánynak közülük igen jól ismert neve volt New Yorkban és valószínűleg Washingtonban is. Valójában engem csak a tökéletesen megszállott egyén rémít meg. Néhányukkal találkoztam Washingtonban és az ország más részein is. Ezek mindig megrémítenek engem, mivel teljesen az ördögnek adják magukat. Ez olyan volt, mint egy elkötelezett orosz kémmel való találkozás a hidegháború idején. Maga tudja, hogy ezek a kémek könyörület nélkül elárulták az Egyesült Államokat. Ugyanez igaz a tökéletes megszállottakkal kapcsolatban is. A megszállottság ellenszenves dolog. Mindenki számára ez a tanácsom: ismerd meg az exorcizmust, ismerd meg a megszállottságot, és tudd, hogyan védheted ki az ördög támadásait, egyébként pedig kerüld el. Az mocskos, egészségtelen, embertelen és ne töltsünk vele időt.

Ismertem egy öreg ír papot, akitől ezen a téren az első útbaigazítást kaptam Kairóban. Azt mondta nekem: „Malachi, ez az egész olyan, mint a bélműködés. Foglalkoznunk kell vele, de nem kell gondolkodnunk róla.” Ez volt az ő megközelítési módja. Ezzel azt mondta: „Tartsd magad távol tőle, hacsak nem kell vele foglalkoznod.” Fontos, hogy információt szerezzen róla, ezért néhány könyv, mint az enyém is, hasznos lehet a maga számára. De azért bizonyos embereknek, akik A sátán túsza című könyvemről érdeklődtek, azt tanácsoltam, hogy várjanak. Azt mondtam: „Még ne olvassátok a könyvet. Várjatok vele néhány évet.” Azt tanácsolnám nekik, hogy várjanak, különösen, ha fiatal, érzékeny emberek, vagy nem képesek könnyen szembesülni brutális tényekkel. Vannak emberek, akik számára nehéz brutális tényekkel szembenézni. Ezért nem ajánlom nekik ennek a könyvnek az elolvasását. A sátán túsza nyelve helyenként durva. „Valamit tudnod kell erről a témáról, de nem kell a részletekbe belemenned” – ajánlanám bárkinek. „Mindenekelőtt figyelj az ördög csapdáira. Ne használj boszorkánytáblát,[17] ne látogass spirituális szeánszokat. Ne jósold a jövőt kártyából. Ne foglalkozz természetfölötti meditációval. Ne vegyél részt Ron Hubbard kurzusain.[18] Ne tedd egyiket se ezek közül. Máskülönben így vagy úgy zaklatni fog az ördög vagy egyenesen megszállott válik belőled. És nem is fogsz erről tudni. Ezért tartsd magad távol az ördög csapdáitól.”

Bernard: Miért csak bizonyos papok kapnak meghatalmazást az ördögűzésre?

Martin atya: Az igazat megvallva minden pap végezhet ördögűzést, ha meghatalmazása van rá. Bár a tapasztalat a következőt mutatja. Először is: A tipikus exorcista nem túlságosan költői beállítottságú egyéniség. Nem egy szóvirágokkal ékes első osztályú humanista. Általában igen egykedvű személyiség, jó erkölcsi ítélőképességgel. Ismeri ezt a típust. Néha unalmasnak tűnnek, mivel egyenesek és világos gondolkodásúak. Számukra a két pont közötti legrövidebb távolság az egyenes. Ezek nem merülnek vad romanticizmusba vagy babonába, vagy ahogy én szoktam mondani: a költészetbe. Másodszor: az exorcistának kipróbált erkölcsi jelleme kell, hogy legyen. Ez az oka, hogy fiatal papok általában nem lehetnek ördögűzők. Amikor fiatal vagy, még nem bizonyítottad magadat. Figyelmes fölöttesek papjaikat 45 vagy 50 éves korukban fogják jól megismerni. Akkorra azok a papok megérnek, lehet rájuk számítani. Harmadjára: Az exorcistának jó teológusi képzettsége kell, hogy legyen. Jó teológiai ismeretek nélkül becsapható. Magadra vállalhatod egy férfi vagy egy nő, egy fiú vagy egy leány exorcizmusát. De ha nem vagy képes megítélni a válaszokat, melyeket tőlük kapsz, félrevezetnek. Azt hiszed, hogy nincs is szó ördögről vagy megszállottságról. Ebben az esetben pedig befellegzett az ördögűzésnek. Tehát ez a három első követelménye az ördögűzőnek. Nem felel meg mindenki ezeknek a követelményeknek. Ismerek egy fiatalembert, akit a jövő júniusban fognak pappá szentelni. Idővel ördögűzővé válhat. Mindent egybevetve azonban a modern Egyház nem nevel már ilyen kvalitású papokat.

Aztán látja, van egy másik tényező is. Sok pap – ismerek többet is közülük – visszautasítja, hogy részt vegyen az exorcizmusban. Miért? Bernard, az ördögűzés maga után von egy nem tudatos, láthatatlan vámot az emberi szellemen. Milyen ez? Engedje meg, hogy az apa és anya példájával világosítsam meg. Biztos ismeri apák és anyák százait. Én kétségtelenül ismerek. Az apák és az anyák, akiket ismerek, szerették és felnevelték a gyermekeiket. Néhányan közülük most nagyapák és nagyanyák. Hallja őket mondogatni: „Ó, mindent, amim volt, a fiamnak adtam!” Aztán elmesélik magának, mit tettek annak érdekében, hogy azt a fiút és azt a lányt arra a pontra juttassák, ahol sikeresek lehetnek. Így beszélnek az anyák és apák a gyermekeikről. Mindig azt mondják vagy sejtetik, hogy a gyermekeik iránti szeretetből önmagukat adták. Noha bőven költötték a pénzt a gyermekeikre, nem csupán a pénzről beszélnek. Rengeteg időt áldoztak gyermekeikre, de nem csak az időről beszélnek. Nem beszélnek az ölelésekről, a csókokról vagy a bátorításokról. Mindezeket a dolgokat is adták, de ami igazán jelent valamit, az az, hogy valamit magukból is adtak. Emlékszem egy esetre, amikor egy apa beszélt a West Pointon[19] diplomát szerzett fiáról. A saját apja ötven évvel azelőtt ugyancsak a West Pointon szerzett diplomát, ezért azt kívánta, hogy a fia beszéljen neki arról, hogy amikor a kadétok és tisztek végeznek, milyen titkos ünnepségeken vesznek részt. A fia nem beszélt neki ezekről a titkos szertartásokról. Az apja szinte könnyek között mondta: „Soha nem fogom megtudni, Malachi, mi történt, mert soha nem fogja elmondani nekem.” Majd így folytatta: „Olyan sokat adtam neki. Nem vehetem vissza, amit adtam neki, mert önmagam egy részét adtam neki.” Ez az igazság. Egy anya tudja, hogy olyan sok szeretetet fektetett abba a gyerekbe, amit nem tudna még egyszer megtenni. Tekintse a férjeket és a feleségeket is, akik igazán szeretik egymást. Miután megajándékozták egymást a szeretetükkel, nem tudják azt megismételni. Ezt valójában csak egyszer lehet adni. Azután már nincs mit adni. Ez a lélek sajátos termékeny átadása.

Ugyanez történik az exorcistákkal. Minden alkalommal, amikor ördögöt űzöl vagy asszisztálsz hozzá, elveszítesz valamit. Ez olyan, mint amikor keményen dolgoztál a karoddal, és addig a pontig feszítetted, ahonnan soha nem tér vissza az eredeti állapotába. Minden exorcizmussal bizonyos életerő, bizonyos szellemiség elvész. Az ördögűzők, akiket ismerek, azt mondják, hogy minden exorcizmus idején Isten elvett belőlük egy részt, és halálukig kell várniuk, hogy visszakapják. Az általam ismert régi exorcisták olyan férfiak, akik kiégtek. Igen higgadtak és nagy lélekjelenléttel bírnak, mert a békesség mindig következménye a jó exorcizmusnak. Béke van bennük, nagy és mély béke. És amikor a megszállott személyek túl vannak az ördögűzésen, és már meggyógyultak, olyan kifejezés van az arcukon, hogy aranyat adnál csak hogy láthasd őket. Fenséges nyugalom honol rajtuk. Hirtelen ráébredtek arra a tényre, hogy ők Isten gyermekei. Immár tisztákká lettek. Azt hiszem, ez történik, mert rendes körülmények között minden angyalt, aki az egyes embert kíséri, bizonyos légkör vesz körül, amit öntudatlanul megoszt velünk. Ehhez hasonlóan a megszállottakra a körülöttük levő bukott angyalok vannak hatással. Árnyékuk van, mondta nekem egyszer egy férfi. Ez az árnyék mindig az oldaluknál van. Csak a szemed sarkából láthatod, másként soha, de tudod, hogy ott van. És ez az árnyék uralja az áldozatát és úgy tartja őt, hogy az mindent megtesz, amit mond neki. A megszállott mindent megtesz, amit mondanak neki, függetlenül attól, hogy az maszturbáció, hazudozás, lopás vagy gyilkolás. A gonosz szellem azt mondja: „Tedd ezt!” És az áldozat gépiesen megteszi. Ez rabszolgaság. Ez rabszolgaság! De az ördögűzés után az árnyék eltűnik, és a megszállott visszanyeri a jó angyalának a befolyását. Ezért van az, hogy az előzőleg megszállott ember visszanyeri a lelki nyugalmát.

Vannak papok, akik nem akarnak ördögöt űzni. Nem hajlandók rá! Ismerek egy papot, aki azt mondta: „Nem, és nem akarok, kegyelmes uram. Elbocsáthat vagy kitaszíthat a papi rendből, de én nem fogok exorcizmust végezni. Egyszerűen nem vagyok rá hajlandó!” A püspöke megkérdezte tőle, miért nem, és ezt válaszolta. „Mert nem tudom megtenni. Elbuknék rajta. Sok minden tetszik nekem, amikről ezekben a könyvekben olvastam.” Ez az egyén nagyon becsületes ember, még mindig pap és jó pap, de ismeri a saját gyengeségeit. Ismertem intellektuális papokat, akik azt mondták: „Nem, nem tehetem ezt, mert csapdába esnék. Hibát követnék el.” Egy tapasztalt exorcista más típusú férfi. Nagyon alapos, akár egy mérnök. Ismeri a műszaki embereket. Megmérik a deszkákat, szemmel felbecsülik a távolságokat, és számolnak. Nem légvárakban gondolkodnak. Gondolataik nagyon konkrét jellegűek. Ismertem egy fiatal ördögűzőt, akire a püspök és a megszállott személy ráerőszakolta ezt a feladatot. Sajnos a pap túl érzékeny volt, és meghalt. Az élmény összetörte őt. Kettőbe törte. Nem bírta el a borzalmat. El kell viselned a szörnyű bűzt, és nem csupán a fizikai bűzre gondolok. A „lelked orrlyukaiban” jelentkező bűzt is el kell viselned. Valami olyasmivel van dolgod, ami a természeted számára undorító. És ha valami a természetednek undorító, az azt jelenti, hogy a benned levő Krisztus undorodik. Maga Krisztus az, aki undorodik, ha Ő veled van. Hasonlóképpen, ha felháborodsz a kegyetlenségen, és elszomorít az emberi romlottság, a benned levő Krisztus az, aki kifejezi undorát és szomorúságát. Vannak papok, akiknek nincs erejük, hogy megfékezzék az undorukat, így a püspökök megsajnálják őket, és nem erőltetik, hogy exorcizmust végezzenek. Ez egy nehézség. Így korlátozott azoknak a papoknak a száma, akik ördögűzéssel foglalkoznak.

Aztán a legfelsőbb elv szerint az Egyház soha nem engedhet szabad folyást papok tömegének az ördögűzésre. Arra gondolok, hogy abból fejetlenség lehetne! A múltban történtek visszaélések ezen a téren. Egy esetben voltak katolikusok, akik nem járultak eléggé hozzá a helyi katedrális kiadásaihoz, ezért a hatóságok dominikánus barátokat küldtek hozzájuk, akik ördögűzést végeztek rajtuk. Nagyon helytelenül olyan embereket marasztaltak el, akiket nem kellett volna. Ez visszaélés volt. Az exorcizmus engedélyezését gondosan szabályozni kell.

Bernard: Az ördögűzés közben használnak szenteltvizet? Vagy az exorcizmus csupán imákból áll?

Martin atya: Isten jelenléte a világban különböző utakon jelentkezik. A fő jelenléte az, hogy Ő tartja létezésben a világot. Ereje mindenen áthatol. Ereje az angyalokon át terjed, az őrangyalokon, ahogy őket nevezik. Az angyalok kilenc kara közül hat őrangyalokból áll. Ők tartják egyensúlyban a világegyetemet. Ők tartják fenn az anyag világát, a szellem világát és a mozgás világát. Ők gondozzák az egész világot, az óceánokat és a szárazföldeket. Ez Isten egyik megjelenése. Egy másik megjelenése, amely ebben az életben az emberek között van, az Ő szentségi megjelenése, az Ő Teste és Vére, Lelke és Istensége a tabernákulumban.

Isten harmadik megjelenése a szentelményekben nyilvánul meg. Mik a szentelmények? Az egyháznak a kezdet kezdetétől voltak szentelményei. Az egyik szentelmény a kereszt, amely különlegesen meg van áldva, és a falon függ. Más szentelmények a rózsafüzér, a skapuláré[20] és a szenteltvíz. Bármi, ami rendkívüli áldást kap Istentől, szentelmény, ezért az különleges része lesz az istenség világunk anyagában való megtestesülésének. A szenteltvíz ilyen.

Köztudott, hogy a szentelmény erejét hitünk korlátozza. Van egy ír történet egy öregasszonyról, aki minden nap misére akart menni, és ott volt az a rémes domb, amelyre fel kellett kapaszkodnia, majd azon leereszkednie, mielőtt elérhette a templomot. Soha nem szűnt meg panaszkodni a domb miatt, és végül a pap azt mondta neki: „Katy, végezz el egy novénát, egy kilenc napos ájtatosságot! Krisztus azt mondta, hogy a hit képes hegyeket mozgatni. Imádkozz egy kilenc napos novénát, és lehet, hogy a hiteddel el tudod mozdítani azt a dombot.” Így is tett, kilenc napon végezte a novénát. Amikor reggelente kijött, azt mondta a dombnak, „Ha, ha, kilenc nap alatt el fogsz tűnni.” „Nyolc nap alatt el fogsz tűnni.” És így tovább. A novéna befejezése előtti éjjel kinézett a dombra, és ezt mondta: „Te reggel már nem leszel ott, és lapos úton megyek majd a misére.” Nos, amikor reggel felébredt, és a domb még mindig ott állt, ezt mondta: „Egész idő alatt tudtam, hogy ott maradsz.” Valójában nem hitt. A szentelmény ereje olyan, mint ennek a novénának az elvégzése. Azt mondhatjuk, hogy a novéna egy más típusú szentelmény. Ahhoz, hogy egy szentelmény hasson, hinned kell. Hited kell, hogy legyen. Így volt a szentekkel is, legyen az Pio atya, Szent Don Bosco vagy Szent Ignác. Emlékezzünk, Krisztus maga sarat kevert a nyálával, és betette a beteg ember fülébe, hogy megmutassa, a szentelménynek van ereje, ha van hited.

Tehát használnak szenteltvizet, és a szenteltvíznek igen nagy ereje van. Van egy francia kifejezés, amely annak a leírására használatos, aki nagyon kényelmetlenül érzi magát. A kifejezés így hangzik: „Olyan, mint Lucifer egy szenteltvizes medencében.” Az ördögök nagyon irtóznak a szenteltvíztől. Gyűlölik a kereszteket is. Különösen gyűlölik Lourdes-nak a vizét. Megállapítottuk, hogy Lourdes vizének különösen nagy ereje van. Valójában minden szenteltvíznek nagy az ereje. Mindenkinek biztosítania kellene, hogy legyen szenteltvíz a házában. Fontos, hogy gyakorta áldjuk meg magunkat vele. Ördögűzésnél széles körben használják a szenteltvizet. Az ördögök nem égnek meg tőle, de őrületbe kergeti őket. Az exorcista című filmben a pap némi vizet szórt az ördögökre, és azt láthattuk, hogy úgy égnek, mintha nitroglicerint öntöttek volna rájuk. Ez nem így van. Az istenség bármilyen közelsége megkínozza őket.

Szenteltvizet és keresztet használnak az exorcizmusoknál. Szentelt gyertyákat is használnak. A gyertyák néha megszenvedik az ördög támadásait. A lángjukat gyakran elfújják, felrúgják őket, elhajítják, vagy ránehezednek. Két módon hasíthatják szét őket. Láttam olyan gyertyát, amelyet cikk-cakk alakban vágtak szét, mintha valaki egy kést húzott volna végig rajta. Olyan dolgok történnek, amiket képtelenség elmagyarázni. A szobában a hőmérséklet drámai módon változhat: a fagyos hidegről elviselhetetlenül forróvá válhat egy pillanat alatt.

Bernard: Vagyis az exorcizmus során igen drámai dolgok történhetnek.

Martin atya: De még mennyire! Ha a gonosz szellem nagyon dühös vagy nagyon erős, akkor hibákat követhet el. Ha nagy tét forog kockán, akkor galád harcra számíthatsz. Néha a démon rendkívül ostoba. Ilyenkor csapdába ejtheted. Úgy kell viselkedned, mint a gyilkosnak, másként hatalmába kerít téged. Itt nincs viccelődés. Ez, mint a német mondja, Schadenfreude[21] , azaz kacaj, amit valaki megsérülésekor hallatnak. De egyáltalán nincs benne igazi humor vagy szellemesség.

Bernard: Helyeken vagy tárgyakon is hajtanak végre exorcizmust?

Martin atya: Igen, egy bizonyos helyen vagy egy tárgyon is lehet ördögűzést végezni. Egy helyiség is lehet megszállott. Vagy akár ördöglakta. Ezt poltergeist szindrómának nevezik. Egy megszállott hely ördöglakta hellyé változhat! Hogy ez miért történik így, nem tudjuk pontosan. A teológusoknak vannak elméleteik, a szenteknek kinyilatkoztatásaik, nekünk pedig feltevéseink, de az ördöglakta helyek létének okaival kapcsolatban semmi nem rögzített dogmatikailag. Noha biztosan tudjuk, hogy vannak helyek, amelyek megszállottak. Általában ezek azok a helyek, ahol valami durva igazságtalanság történt. Vagy egy gyilkosság. Vagy ismeretlen halottat temettek el a mélyében. Vagy ahol a szentáldozásnak és a misének súlyos megszentségtelenítése történt. Vagy ahol megbecstelenítettek egy apácát vagy egy papot.

Vannak helyek, ahol ösztönösen érezzük, hogy ott soha nem volt jelen szentelmény. Jártam néhány ilyen helyen. Lehet tudni, hogy ott soha semmiféle szentség nem volt. Tudja honnan? Némely helyen abban a pillanatban, amikor szenteltvizet hint és imádkozik valaki, a légkör azonnal megváltozik. Ha a légkörben nincs változás, gyorsan el kell jönni onnan. A világ vagy Istennel vagy az ördöggel van tele. Nincs közbenső állapot.

II. rész: Az ördög és az új világrend

Bernard: Társadalmunkban jelenleg mindenütt terjed a sátánizmus?

Martin atya: Egy új fázisban vagyunk. Elmondom magának, miért nevezzük ezt új fázisnak. Kétségtelenül mindig volt megszállottság és exorcizmus. A zsidó vallás ellátta papjait és bölcseit az exorcizmus eszközeivel. Az evangéliumok tanúsítják, hogy Krisztus idején létezett megszállottság és ördögűzés. Krisztus, lévén Úr és Mester, egy pillanat alatt kiűzte az ördögöket. Ne felejtsük el, hogy Ő hét ördögtől tisztította meg Mária Magdolnát. Ez egy rakás ördög! A protestáns reformáció idején és a felvilágosodásnak nevezett korban – ahogy a katolicizmus szélesen elterjedt gyakorlata csak bizonyos országokra korlátozódott –, csökkent az ördögben való hit is. Azután bizonyos tudósok megpróbálták bebizonyítani, hogy az ördög nem is létezik, és megszállottság sincs. Az egész fogalom elhalványult.

Közben a sátán menetel előre. Az általunk exorcizált démonok vallomásaiból kiderítettük, hogy mi történik. Néha elmondják, amit csinálnak. Néha az exorcizmust kérő embereknek magas állásuk van a kormányban, vagy nagy szerepük a pénzügyi életben. Ezek az emberek gyakran nagyon befolyásosak. Erről sokat nem beszélhetünk, de tény, hogy a nagyon fontos emberek egy része megszállott. A démonok vallomásaiból, és azokból a helyzetekből, amelyekbe mi, exorcisták belekeveredünk, valamint abból, amit az Egyház mond nekünk, teljesen világos, hogy Lucifer ma embercsoportokra összpontosít. A szervezetekre koncentrál. Ehhez kétség nem férhet. Vegyük az én országomat, az Egyesült Államokat. Áthaladva annak társadalmán, különösen a helyi, az állami és a szövetségi szintű hivatalokon, beleértve Washingtont is, Lucifer szert tett a szolgáknak egy falanxára, amely teljesíti a parancsait, és automatikusan teljesíti azokat. Találkoztam néhánnyal, akik teljesen megszállottak voltak. Ezek egész álló nap az ördög akaratát teljesítik. Nekik nagyon jó életük van mindaddig, amíg az anyagiakat tekintjük. Vannak csoportok, amelyek végrehajtják az ördög akaratát. Ez az Egyház dekatolizálása és a vallás teljes kiölése a közéletből. A céljuk az, hogy a közélet területéről nem csak a katolicizmust, hanem minden más vallást is eltüntessenek. Természetesen a katolicizmus különleges ellenség, mert az ördög tudja, hogy mi rendelkezünk valamivel, amivel mások nem. Még a nemkatolikusok is azt mondják: „Ha a Római Katolikus Egyház eltűnne holnap, a kereszténység többi része is darabokra esne.” A Katolikus Egyház az a mágnes, amely minden más felekezetet összetart, és az a zsinórmérték, amelyhez a többiek tartják magukat.

A mai sátáni eljárás különbözik a régebbitől. A sátán nem dolgozik többé kizárólag egyének révén. Napjainkban a sátán egész csoportok, teljes kormányzatok, egész iskolák és egész alapítványok által működik. Egész szervezetek vannak, amelyek tevékenysége a szexualitás területén, a művészetben, a történelemtudományban, az államigazgatásban, a gazdaságban (pl. a bóvli kötvény[22] területén) a sátán akaratát mozdítja elő. Ez egyike Lucifer taktikáinak. Lucifer terveiben jön az erők összemérése, és minden lehetséges erőt felsorakoztat maga mellé. Ez mindeddig sikerült neki, mivel oly sok szolgája van. Lucifernek azért van oly sok szolgája, mert sikert adományoz nekik. Siker a jutalmuk. Látja, amit maga és én is néha elfelejtünk, az a következő: Ha végezzük a munkánkat, és azt tisztességesen és bűntelenül tesszük, akkor folyamatosan világosságot kapunk Istentől. Ezt úgy hívják: „lumen Christi”, vagyis Krisztus fénye. Ezt mi az elménkbe, az értelmünkbe kapjuk. Hasonlóképpen a sátánnak is van saját fénye azok számára, akik szolgálják őt. Megvilágosítja a szolgáit. Azok megkapják saját ráérzésüket, instrukcióikat és világosságukat. A sátán fényt ad! Megadja nekik a maguk örömeit és sikereit! Ó, igen, ő jó vezető ebből a szempontból. Bár az ár, amit fizetnek érte, borzasztó. Azzal végzik, hogy ropogósra sülnek az örökkévalóságban. De ebben az életben a sátán sokat adományoz nekik. Ezért van az, hogy Krisztus ellenségei nagyon intelligensek. Nem szabad lebecsülni őket. Félelmetes ellenségek, akár az Amerikai Polgárjogi Ligában[23] , vagy a Családtervezési Szövetségben[24] dolgoznak, vagy a sátán tevékenységének sok ága közül bármelyikben a modern világban. A sátánnak megvannak a maga szolgái, akik igen hűségesek hozzá.

Bernard: A sátán befolyása áthatja az egész társadalmat, beleérve például a zenét is.

Martin atya: Ó, a sátán befolyása mindenek felett a zenében erős. Semminek sincs nagyobb befolyása, mint a zenének. Statisztikáink szerint a sátán legaktívabb Kanadában, az Egyesült Államokban, az Egyesült Királyságban és Európában. Amit nagyon nehéz megérteni: egy időszakon át, melyet nehéz kiszámolni, de körülbelül 150 év alatt, és amely a huszadik század közepén kulminált, egy sátáni szervezet épült fel, melyet nagyon bizalmasan kezeltek, tagsági listákkal, központokkal, vezetőkkel és egy nagy bankszámlával. Ennek a szervezetnek nagy befolyása volt, és mint egy polip, átterjedt minden vezető intézményre, legyen az a fegyveres erők vagy az Egyesült Államok és Kanada szövetségi kormánya. Ez a szervezet aktív, és ma is készít terveket. Csak egy ilyen szervezet feltételezésével tudjuk megmagyarázni, mi is történik a világban. Kutatásainkból tudjuk, hogy létezik. Egyszerűen csak megfigyelve a világban végbemenő bizonyos jelenségeket, arra a következtetésre jutunk, hogy van egy ilyesféle erő. Kell legyen valamilyen erő, amely a teendőket összehangolja, mivel minden jelenség egy irányba mozog. És ez az irány iszonyatos.

Bernard, maga valószínűleg túl fiatal, hogy felfigyeljen egy bizonyos tényezőre. Nem a köztünk levő korkülönbségre utalok, hanem bókolni akarok magának. Állandó változásokhoz vagyunk szokva. Változások havonta, sőt hetente történnek. De amikor fiatal voltam, ilyesmi nem létezett. A világban stabilitás volt. Ma bizonyos erők úgy rendezik az ügyeket, hogy a világ állandó változásban legyen. Mindig! Arra kényszerítettek bennünket, hogy hozzászokjunk az állandó változáshoz. Ez nem csak a politikában igaz, hanem a mindennapi életünkben is. A munkaerőpiac ma igényli az utazást. Mindenkinek utaznia kell. A foglalkoztatási rendszer arra kényszeríti magát, hogy utazzon. Utaznia kell. Az állás arra kényszeríti a férjet, hogy Seattle-be menjen, míg a felesége Oklahomában marad, mert ez az egyetlen módja annak, hogy a család megéljen.

Bernard: És manapság az emberek minden második vagy harmadik évben változtatják a munkahelyüket.

Martin atya: És költözködnek. Néha az apa vagy az anya költözködik, miközben a család marad. Ez a felállás jellemző ma. És csaknem a családok fele egyszülős család. Aztán van egy másik változás, amely ennek a polipnak a nagyságát mutatja a mai társadalomban. Hozzászoktunk ahhoz, hogy a férfiak és a nők olyan ruhákat viselnek, amelyek testük valamennyi körvonalát mutatják. Akár tetszik nekünk, akár nem, azt várják tőlünk, hogy megszokjuk ezt. A tévé programjai és hirdetései megbotránkoztatnák a nagyszüleinket. Nekünk ma már a szemünk se rebben! A televíziós jelenetek a testet leleplező ruházatot, sőt meztelenséget is mutatnak. Nem törődünk vele. Ezt már megszoktatták velünk. Azt mondjuk: Ez így van manapság. Azután az angol nyelv illetlen szavai mindennaposak lettek a televízióban. Többé nem botránkozunk meg, ha ezeket a szavakat halljuk. Nem engedhetjük meg magunknak, hogy megbotránkozzunk, ha tévét nézünk. Nem engedhetjük meg, hogy megbotránkozzunk, ha az angol nyelv valamennyi illetlen szavát használják. Hozzászoktattak. Egy másik fejleményről akarok beszélni. Fundamentalista körök kivételével egy vacsora során nem feltételezhető, hogy az asztalnál bárki is összevonja a szemöldökét ennek hallatán: „Joe már három éve él Maryvel, és nagyon boldogok.” Úgy kell reagálnunk, mintha azt mondták volna, hogy Joe levágatta a haját. Amerikában ma azt, hogy Joe és Mary együtt élnek anélkül, hogy összeházasodtak volna, teljesen normálisnak tekintik. Nézzük meg a dolgokat egy lépéssel közelebbről. Valaki azt mondhatná: „Joe és Michael úgy határoztak, hogy nagyon szeretik egymást, és egész életükre egymás támaszai lehetnek.” Ez azt jelenti, hogy homoszexuális kapcsolatban élnek. Magának el kell fogadnia ezt a viszonyt. Nem szabad elutasítania. „Szokjál hozzá, öregem, mert így mennek a dolgok!”

Bernard: Bárkit, aki kifogásolja az élettársi kapcsolatokat vagy a homoszexuális egyesülést, azonnal kiközösítenek.

Martin atya: Kényszerítenek minket, hogy így gondolkozzunk, és ha tetszik, ha nem, el kell fogadnunk a tényt, hogy ezek a viszonyok uralkodnak. Mindenütt ezt látjuk! A férfiak és a nők összeköltöznek egymással, és léteznek homoszexuális kapcsolatok. Hé! Ha ezen a világon akarsz élni, el kell fogadnod ezeket a kapcsolatokat. Aztán van egy másik változás, akár tetszik nekünk, akár nem. Ez a fogamzásgátlás. Tételezzük fel, hogy vannak olyanok, akik azt hirdetik: „Hozzá akarjuk szoktatni az embereket, hogy testüket szexuális célokra használják, de az élet továbbadására nem.” Maga mit tenne ez ügyben, ha hatalma lenne?

A következőket tenné: Elősegítené a szexuális nevelést az iskolákban. Hangoztatott célja a gyermekek segítése lenne. Filmekkel és televíziós programokkal azt az eszmét támogatná, hogy a házasság előtti szexuális kapcsolatok teljes mértékben elfogadhatók. A hősnek mindig van egy barátnője, a hősnőnek mindig van egy barátja, és igencsak nyilvánvaló, mit csinálnak. De szemünk sem rebben az egészre. Az emberek különösnek találnák, ha ezek a párok nem kezdenének kapcsolatokat. Furcsa lenne. Az emberek azt mondanák, hogy a hős nem igazán férfi, vagy hogy a hősnő nem igazán nő.

A lehető legkorábban elkezdené a szexuális nevelést. A gyermekeket megtanítaná annak a használatára, amit ők kondomnak neveznek. Egyébként ez is egy olyan szó, amit évekkel ezelőtt soha nem mondtunk volna ki nyilvánosan. Ha tetszik nekünk, ha nem, ez a szó is elhagyja ajkunkat. Vagyis a kondom fogalmához szoktatja majd a gyerekeket. Tanulmányoznák a kondomot az iskolában. Ezt teszik most hattól tizenhat éves korig a gyermekek New Yorkban és szerte az Egyesült Államokban. Megtanulnák a kondom használatának az okát. Látnák a kenőanyagokat. Meglátnák, hol van a kondom helye, és mi a szerepe. Így hozzászoknának ahhoz a gondolathoz, hogy a közösülés egészen normális dolog, és ez csak szex. A szexnek nincs köze a csecsemőkhöz. Nem azért közösülsz, hogy kisgyermeked legyen.

Ezek a gondosan elrendezett és kiszámított hatások olyan gondolkodásmódot hoznak létre, amely teljesen idegen a katolicizmustól. Ezek a hatások csak egy intelligens lénytől származhatnak. A terv olyan bonyolult és olyan jól összehangolt, hogy egy értelmes lénynek kell állnia mögötte, aki képes megszervezni a fizikai és emberi erőforrásokat, hogy létrehozza ezt a változást. Ezt a programot megszervezték, és attól félek, hogy nagyon sikeresen.

Bernard: Az ördög befolyása nyilvánvaló a törvényhozó testületek által világszerte elfogadott törvények megalkotásában.

Martin atya: Ó, igen. Most a sátán szolgái számára a legnagyobb nehézséget az erkölcsi megítélés jelenti. Az erkölcsi megítélés annak a felbecsülése, hogy valami rossz-e vagy jó. Ezt a problémát úgy intézik el, hogy olyan helyzeteket hoznak létre, ahol morális ítélet nem lehetséges. Az embereket megoldhatatlan dilemma elé állítják. Egy ilyen lehetetlen választás az eutanázia. Azt mondják nekünk, hogy túl sok öregember van, és az orvostudomány életben tartja őket. Azt is mondják, hogy ezek nyomorba döntik a lakosság többi részét, ezért azt akarjuk, hogy eltűnjenek. Ez maga után vonja, hogy öregotthonokban öngyilkos tablettákat osztanak bárkinek. „Vedd be a fekete tablettát, és tűnj el!” Választható az a megoldás is, hogy az öregeknek azt mondjuk: „Nézd, már túlélted a társadalmi hasznosságodat. Ne edd fel a készleteinket. Menj Isten hírével!” A helyzet úgy van megszervezve, hogy két lehetetlen választási lehetőség van. Vagy rájuk költjük a pénzünket, és magunk is koldusbotra jutunk, vagy odaadjuk nekik az eutanázia tablettákat. Ez egy lehetetlen választás, ezen lehetőségek egyikét sem fogadhatjuk el. Ilyenképpen állítva fel az alternatívákat, azt tesszük, amihez nagyobb kedvünk van. Az eredmény az erkölcsi érzék eltompulása. Nincs morális ítélet olyan értelemben, hogy az egyik helyes és a másik nem.

Egy másik terület, ahol nem lehetséges morális ítélet, a tinédzser kor előtti terhesség. New York és az Egyesült Államok más nagy városai érintettek ebben. Mondják, hogy túl sok csecsemő születik gyermekektől. Az alternatívák: ezek a leányok abortuszon esnek át, vagy ilyen fiatal korban adnak életet. Ez ugyancsak lehetetlen választás. Nem kétséges, hogy ma a legveszedelmesebb társadalmi jelenség a népességszabályozási mozgalom. Ezt arra használják fel, hogy évente több millió abortuszt igazoljanak vele. Ezeket a picinyeket nem a természet abortálja. Ezek nem vetélések. Más emberi lények, éspedig orvosok és nővérek gyilkolják meg őket. Félelmetesen sok gyermeket ölnek meg évente.[25]

Az abortusz a sátán egyik győzelme. Minden második exorcizmusban a démon győzelemként magasztalja az abortuszt. Az egyik tavalyi exorcizmusban a hang azt mondta: „Te a vacak áldozataidról beszélsz. Nekünk több mint 400 millió van belőlük, és te, atyám, ma reggel beírtad ezt a jegyzetfüzetedbe.” A démonok csúfolódnak ezzel a 400 millió abortusszal. Ez kiterjesztése a sátáni pedofília szertartásai során elpusztított gyermekek számának, ahol gyermekeket ajánlanak fel áldozatként. Az abortusz a sátán különös bosszúja Krisztuson. Van egy nagy probléma az abortusszal. Ezeket a gyerekeket megkeresztelés nélkül ölik meg. Mi történik? A sátán megpróbál meggyőzni téged, hogy ők örök kárhozatra vannak ítélve. Pedig ezek a gyerekek semmi rosszat nem követtek el. Semmit! Rossz időpontban rossz helyen voltak, vagy inkább jó időpontban jó helyen, rossz emberek kezében. A sátán hatásának biztos jele, ha valaki elnézően viszonyul az abortuszhoz, akár egyetlen abortuszhoz is. Ez a hatás létezik akkor is, ha helyesli az abortuszt, és azt mondja, hogy az teljesen normális dolog.

Az abortuszpártiság mételye elterjedt az Egyházban is. A Kolumbusz Lovagok[26] egy igen erőteljes katolikus szervezet. A tagjai között sok amerikai ír van. Sajnos több magas beosztású tagja helyesli az abortuszt. Mi több, támogatja is. Mi tavaly és tavalyelőtt megpróbáltuk rábírni a Kolumbusz Lovagok vezetőit, hogy zárják ki ezeket a tagokat. Nem tették meg. A Máltai Lovagok[27] feltételezhetően egy pápai szervezet, amely teljesen hű az Egyházhoz. Elméletben azok, de a gyakorlatban vannak olyan tagjaik, akik elfogadják az abortuszt. Az abortuszpártiság mételye nagyon messzire terjedt. Vannak püspökök, akik a szószékről mondják azt, hogy az abortusz bizonyos esetekben helyes. És vannak papok, akik gyónáskor azt mondják: „A leány tizenöt éves. Vakáción volt, és állapotosan jött vissza. Hadd legyen abortusza. Ne legyen terhére a családnak.” Vagyis, mindent egybevetve, az Egyház megbukott. Van egy óriási „Életért”[28] mozgalom, de az óriási mozgalmat kisszámú ember vezeti. Általában nincs bennük harciasság. Mondok valamit. Meg tudnánk állítani az abortuszt, ha a püspökök használnák teljes erkölcsi és lelki tekintélyüket. Nincs mentség a harciasságnak erre a hiányára. Meg tudnánk állítani az abortuszt.

Fatimában a Szent Szűz azt mondta, hogy a világra büntetés vár. A világot meg kell büntetni. Annyi millió gyermeket megöltünk az abortusszal. A kicsinyek olyan ütemben pusztulnak el, mint a lehulló esőcseppek. Erre nincs mentség. Ezt nem lehet megúszni. Meg kell, hogy kapjuk a büntetésünket érte. Szodomában és Gomorában is mindenki megkapta a büntetést, még a nők is. Jeruzsálem is megkapta a büntetését. Azért, mert hűtlenek voltak Istenhez. Nézzen ránk! Ismerek kedves embereket, akik kifogástalan frizurával és öltözékben mennek vacsorázni az étterembe, és a méhben levő kisgyermeket húscsomónak nevezik. Mi, a nép, ezt jóváhagyjuk. Sajnos Istennek van egy szabálya: egyénileg ítél meg minket, de a földön fajként kezel bennünket. Maga és én nem követtünk el bűnt az Édenkertben. De Ádám igen. Mégis az egész fajunk elbukott ezért. Az én egész természetem elbukott. Tételezzük fel, hogy egy kábítószeres anyától születtem, vagy az apám részeges. Én is szenvedek. Miért nem adott Isten számomra jobb lehetőségeket? Mert nem. Ez Isten kérlelhetetlen akarata. Mások bűnei miatt szenvedünk. Emlékezzen arra, hogy miközben Krisztus a Kálváriára ment, azt mondta a jeruzsálemi asszonyoknak: „…ne engem sirassatok. Inkább magatokat sirassátok és gyermekeiteket…”[29] . Arra utalt, hogy mi fog nemsokára történni Jeruzsálemmel. Az egész zsidó nemzet szenvedett azok bűneiért, akik Őt elutasították.[30]

Megdöbbentem az abortusz statisztikai adataitól. Emelkedőben vannak. Szoktam abortuszpárti emberekkel találkozni. Nem tudom megmagyarázni nekik, miért rossz az abortusz, mivel ezek nem hisznek semmiben. Katolikusoknak vagy protestánsoknak nevezik magukat, valójában nem azok. Minden hitüket elveszítették, ha egyáltalán volt nekik. Semmit nem lehet nekik megmagyarázni az abortuszról. Megkérdezem őket: „Tudják, mit vonnak ezzel magukra? És a hazájukra?” Isten nem fogja eltűrni. Nem fogja eltűrni, hogy oly sok millió kisgyermeket meggyilkoljanak. Sok nőnek abortusza van, azután megbánja. Lelki traumát okoz nekik, és bár az ilyenekből nincs sok, a legvisszataszítóbbaknak azokat a nőket tartom, akik dicsekednek vele. Mondják, „Tegnap volt egy abortuszom, és csodálatosan ment”. Annyiba veszik, mint egy foghúzást.

Vagyis az abortusz valójában több, mint a sátán lábnyoma. Teljesen bizonyos, hogy itt van köztünk. A kommunista országokban a helyzet rosszabb, mint Amerikában. Nem ritka, hogy egy nőnek élete folyamán kilenc abortusza is van. A bűn, a vétek és az igazságtalanság sokasága fölött Isten nem hunyhat szemet. Meg fogja büntetni az emberi fajt. Nem tetszik nekem, de mindannyiunk részesedni fog a büntetésből, mert mindannyian itt vagyunk. Az egyedüli út ennek a büntetésnek az elkerülésére az, ha eltávozunk ebből az életből, mielőtt bekövetkezik.

Bernard: Az abortusz a pusztítás egyik formája, és a sátánizmus általános hatása az, hogy az egész társadalmat a pusztulásba vezeti.

Martin atya: A sátán jellemzője a gyilkolás. Minden sátánista jelölt három próbája közül az egyik az, hogy ki kell oltania egy életet. Ölniük kell. Kerítenek egy madarat, és kitekerik a nyakát, vagy megölnek egy kölyökkutyát, vagy megfojtanak egy macskát a többiek előtt. A gyilkolás a sátán jellemző vonása. Tudja, mit mondott Jézus a sátánról? A szelíd Jézusnak olyan nagy irgalma volt minden bűnössel szemben, akivel csak találkozott, de a sátánnal szemben nem. Jézus azt mondta, hogy a sátán a hazugság atyja, és gyilkos volt kezdettől fogva. Az emberek mondhatják: „Amennyire mi tudjuk, soha nem ölt meg senkit.” Ó, dehogynem. A lázadása óta buzdított a gyilkolásra. A történelem folyamán ő buzdított az emberek testi megölésére. Az angyalok és az emberek lelkét már kezdettől fogva ölte. A gyilkolás a sátán biztos ismertetőjele.

Egy személyes megjegyzés: ebben a témában a gondolkodásom sokat fejlődött, mióta New Yorkba jöttem. Amikor New Yorkba érkeztem, nagyon jó fizikai kondícióban voltam. Meg tudtam védeni magam, és elhatároztam, hogyha megtámadnak, a másik hagyja majd ott a fogát, nem én. Nem sikerült volna megúsznia a támadást. Most, Bernard, be kell vallanom magának, ha engem megtámadnának, és választanom kellene a között, hogy én ölöm meg őt, vagy ő engem, hagynám, hogy megöljön. Nem szennyezném be vérrel a kezemet. Nem piszkolnám be a kezemet, hacsak nem valakinek a becsületét menteném, a hazámat védeném, vagy egy ártatlant oltalmaznék.

Bernard: Van a sátánnak befolyása nemzetközi ügyekre?

Martin atya: Igen, biztos, hogy van. Nem ismerünk minden részletet, de amit tudunk, az a következő: Van egy nemzetközi szervezet, amely formálisan a sátánnak van ajánlva. Tudjuk, hogy tagjai között nagyon fontos emberek is vannak. Olyan embereket is magába foglal, akiknek neve a nemzetközi hírekben szerepel. Közülük sokan kiemelkedő emberek: pénzügyi emberek, politikusok, akadémikusok, diplomaták… Mindig látszik, hogy összetartanak és támogatják egymást. Egyezményeket és nemzetközi kereskedelmi szerződéseket hoznak létre. Az Egyesült Nemzetek Szervezetében is ott vannak. Biztosak vagyunk abban, hogy ez a szervezet létezik, de nem tudjuk a nevét. Egy háttérben működő szervezet, amely kinyújtja undorító csápjait, és mindent megváltoztat. Nem sokat tudunk róla, de azt tudjuk, hogy nagy hatalommal bír.

Nincs kétségünk a létezéséről. Ez az árnyékszervezet létezik. Az emberek, akikből ez a szervezet áll, nem egy pincében üldögélnek, gondterhelten és összevont szemöldökkel, éles és gonosz pillantásokkal. Ezek gyakran köztiszteletben álló egyének, akik meg akarják szüntetni a vallást. „Minden háborút a vallás okozott. A vallás az oka napjainkban az arabok és zsidók, a görögök és a törökök, az írek és az angolok, a szerbek és a horvátok, Belgiumban a flamandok és a vallonok közötti ellenségeskedésnek.” Meg akarnak szabadulni a vallástól. Ez a szervezet lázasan dolgozik a vallás mielőbbi eltávolításán. Az Egyesült Államokban az Egyház teljesen eljelentéktelenedett. Nincs semmi befolyása, hacsak nem halad a mostani Zeitgeist,[31] vagyis az uralkodó – tehát pogány – gondolkodás sodrában.

Van még valami, amit tudnunk kell. A nagyobb nemzetközi értéktőzsdéken, mint amilyen a tokiói, szingapúri, frankfurti, párizsi, londoni vagy a New York-i, minden nap dollár milliárdokat mozgatnak meg az értékpapírokra épült pénzügyi akciók. A világ különböző részein több millió kisbefektető létezik. Azonban csak maroknyian vannak azok a pénzügyi emberek, akik uralják ezeket a piacokat. Ők jól tudják, hogy itt mi folyik. Ők a pénz urai. Ők irányítják a tőke és a beruházási javak áramlását az országok között. A tőke mindennapi áramlása nélkül az országok meghalnak. Ezek az emberek nemcsak a pénz urai, hanem ők döntik el, ki az, aki él, és ki az, aki meghal. Erről ők döntenek! Meg vagyunk győződve arról, hogy ezek szorosan a Lucifer táborához tartoznak. Szolgálják a célját: egy Isten nélküli világ létrehozását, amely embertelen, a szó általunk felfogott értelmében. Igen nagy hatalmuk van. Kissé korábban beszéltünk a ránk erőltetett változásokról az étkezésünkben, ruházkodásunkban, a televízió- és rádióműsorokban és a mozikban vetített filmekben. Mindezeket a változásokat, amelyeket ránk erőltettek, gondosan megtervezték. Mindezeknek a változásoknak célja van, amely határozottan sátáni. Ez a cél a keresztény civilizáció eltörlése. Az ördögnek nagyon kevés ideje van, hogy ezt megtegye, de már csaknem sikerült neki.

Bertrand: Nézzünk meg néhány fegyvert, amelyeket a kereszténység elpusztítására használnak. Az egyik természetesen a kommunizmus. Biztosan tud mondani egyet s mást a kommunizmusról és Oroszországról.

Martin atya: Kétségtelen, hogy vannak fegyverek, amelyeket arra szántak, hogy elpusztítsák a kereszténységet, és az emberek millióinak az életéből nagymértékben el is távolították a kereszténységet. Az egyik fegyver a marxizmus volt. Ezt a furcsa tant Karl Marx hozta létre, aki meghalt, mielőtt eszméit bármely országban is alkalmazták volna. Ezt a tant egy másik ember vette át, Vlagyimir Lenin, az orosz forradalom vezére. Oroszországból a marxizmus az egész világon elterjedt. Kétségtelen, hogy a marxizmus és a kereszténység összeegyeztethetetlenek. Egy marxista nem lehet keresztény, és főleg nem katolikus. Karl Marx eredetileg zsidó volt, majd a családja áttért a kereszténységre. Hitbuzgók lettek, és Karl Marx néhány szép verset írt Urunkhoz, Jézus Krisztushoz. Hallott már erről?

Bernard: Nem, erről nem tudtam.

Martin atya: Pedig megtette. Majd a Berlini Egyetem hallgatója lett, ahol egy nevezetes szervezethez, az úgynevezett Doktor Klubhoz csatlakozott. Ez egy sátánista klub volt, és ő maga is sátánista lett. Ezután a sátánhoz kezdett költeményeket írni. Élete végéig részt vett sátánista szertartásokon. Ez az ember Lucifer sugalmazására írt. Művei, A tőke és A kommunista kiáltvány igen sok népnek és országnak megváltoztatta a történelmét. A marxizmusból fakadó kegyetlenkedés sokmillió ember halálához vezetett. Az ukránok és oroszok millióit likvidálták. Megfertőzött helyeket, elméket és egyetemeket. Megteremtette a felszabadítási teológiát, amely kereszténynek mutatja magát, de nem az. Ez egyszerűen kereszténységnek álcázott marxizmus.

Az emberek tévednek, ha azt gondolják, hogy a marxizmus halott. Sajnos a marxizmus nem halott. Nagyon is élő, és még mindig nagy veszélyt jelent. De azért ha maga most ezt mondaná Washingtonban vagy a Downing Street 10 szám alatt vagy az Élysée Palotában Párizsban, kinevetnék. A gondolkodásmódjukba az illik bele, hogy minden rendben van. Egy másik térségben 15 évig etettük Saddam Husseint. Nagyon szerettük. Támogattuk őt. Most meg azt mondjuk róla, hogy egy kutya, mert ellenünk fordult.

Bernard: Tehát a kommunizmus nem halott. Egyszerűen csak átalakulóban van.

Martin atya: Így van! Ugyanakkor álöltözetet is visel. Hadd magyarázzam meg. Tételezzük fel, hogy azt mondom: szeptemberben felszámoljuk a szövetségi kormányt. Hogyan lehetne ehhez hozzákezdeni? Bezárjuk a szövetségi kormány hivatalait? Elbocsátjuk a kormány alkalmazottait? Évek kellenének ennek a végrehajtásához. De mégis azt mondják, hogy már az egész szovjet kommunista apparátus eltűnt. Hetvenhárom éven keresztül egy több mint 22 millió tagból álló párt létezett, tele hóhérokkal, kémekkel, börtönőrökkel és KGB[32] ügynökökkel. Voltak különleges alakulataik, hatalmas kémszolgálataik, aztán televíziójuk, rádiójuk és műholdas távközlésük. És most mindez eltűnt? Ugyan dehogy! Mindez nem tűnt el. A kommunizmus nem halt meg. Azt gondolom, hogy megváltoztatta a nevét. Minden városnak, falunak marxista a vezetője. Ezért még mindig veszélyben vagyunk.

Bernard: Mi a jelentősége a szerbek és a horvátok közötti jugoszláviai háborúnak?[33]

Martin atya: Két tényező működik itt. A nyilvánvaló ok az, hogy a történelem folyamán a szerbek és a horvátok ellenségeskedtek, és lemészárolták egymást. A második világháborúban a harc heves volt. A múltban elkövetett tetteik gyűlöletet szültek, amit nem tudnak elfelejteni. Hasonlóképpen Észak-Írországban a britek olyan gyűlöletet keltettek, amit az írek soha nem bocsátanak meg nekik. Emiatt megy a harc és a küzdelem. Ez sohasem fog megoldódni, hacsak kölcsönösen nem likvidálják egymást. Ez a történelmi ok.

A harc valódi oka az, hogy azok az emberek, akik a világ sorsa felől döntenek, fel akarták szabdalni Jugoszláviát. Oly módon akarták feldarabolni, hogy ez a két nép csak az ENSZ-erők beavatkozása következtében élhessen békében. Az Egyesült Nemzetek által történő szigorú rendőri felügyelet lényeges része az új világrendnek. Ha az ENSZ közbelép, egyik oldal sem lesz képes moccanni és nagy kárt okozni. Nagyon hamar elkapják őket. Valójában ez van a háború mögött, amelyben mindkét fél szenved.

Van egy erős kéz, amely katonai felszereléssel, tanácsokkal és pénzzel mindkét felet ellátja. Ezt a háborút szándékosan elmérgesítették azok, akik egy felosztott Jugoszláviát akartak létrehozni. Egy olyan helyzetet akartak kreálni, amelyben sem Horvátország, sem Szerbia nem önálló, ezért mindkét országnak szükségszerűen be kell tagolódnia a nemzetközi közösségbe. Az elv az emberek függővé tétele, hogy azok az ő fennhatóságuk alatt éljenek.

Bernard: Tehát a nemzetközi konfliktusokat arra használják fel, hogy létrehozzák az új világrendet.

Martin atya: Így van! Ez fontos része az új világrend létrehozásának. Mind ez ideig a szuverenitást mindenki értékelte. Ma azt mondják, hogy a szuverenitás többé nem stratégiai fontosságú. Ez azt jelenti, hogy a szuverenitás nem ment meg egy atombombától. Aztán ott vannak bizonyos nacionalista csoportok, akik azt akarják, hogy meglegyen a maguk kis hazája, és mindenki mást kívül rekesszenek. Azok az emberek, akik új világrendet akarnak kreálni, meg akarják büntetni ezeket a nacionalistákat. És elérik, hogy ezek a nacionalisták egymást büntessék meg. Ellátják mindkét oldalt fegyverekkel. Így olyan helyzetet idéznek elő, amelyben végül a felsőrendű hatalom közbelép, és így nyilatkozik: „Gyerekek, legyen béke! Mindenki csillapodjon le. Senki se mozduljon, vagy lőni fogunk!” Mindez egy terv alapján történik. Az új világrendben keresztény és katolikus elemeknek nincs helye. Ezt a béke és a kereskedelem megkönnyítésének gyakorlati érdekében hajtják végre. Semmi érdekük nem fűződik az elmék harmóniájának az előmozdításához.

Bernard: A kereszténységnek nem lesz szerepe az új világrendben?

Martin atya: Semmi szerepe nem lesz. Szegény VI. Pál pápa, aki 1978-ban halt meg, azt mondta, hogy az Egyház valószínűleg az emberiség elenyészően kicsi, minden befolyás nélküli részére redukálódik. Az ellenség átgázolt az Egyházon, ahogy a nácik a második világháború idején Belgiumon. Átgázoltak a társadalmunkon is, amelynek oly nagy szüksége lenne az exorcizmusra. Átgázoltak. Vannak jó szervezetek, amelyek megkísérelték visszafordítani az áradatot, de nem sikerült nekik, mert Lucifer szolgái túl nagy hatalommal bírnak.

Bernard: Mi lesz az iszlám szerepe az új világrendben?

Martin atya: Mintegy 800 millió a mozlimok száma, és egyre nagyobb tért hódítanak. Egész országok vannak már Nyugat-Afrikában, amelyek mozlimok, például Guinea és Benin. Láttam a legfrissebb számokat. Afrikában naponta mintegy 1600 embert sikerül megtéríteniük. Ez egy óriási szám. Az iszlám vonzó a feketéknek, mert amivel Afrikában rendelkeztek, azzal semmire sem mentek. Az iszlám jobb életet ígér nekik. Az iszlám a Szaharától délre élő fekete férfinak fegyvert ad, és annyi feleséget, amennyit csak akar. Tehát harcolni fognak. Szent háborút fognak vívni. Erre a Szaharától délre élő fekete ember eddig soha nem gondolt.

Ha a helyzet mindössze ez volna, akkor zavargásra számíthatunk, mondjuk Algériától kezdődően. ami tűzviharként terjedne tovább Észak-Afrikán keresztül, Egyiptomon át, Izraelbe és Palesztinába. Az egész Közép-Kelet lángban állna. De ez nem történik meg. Szűz Máriát a Jelenések Könyve egy olyan asszonynak írja le, akinek a lába alatt a hold van. Jelenleg a félhold az iszlám jele. Meg vagyok győződve arról, hogy egy adott pillanatban Szűz Mária a mozlimok áttérését fogja elindítani. Az iszlám tulajdonképpen egy keresztény eretnekség. A kereszténység egy eretnek formája. A meggyőződésem, hogy Ő egyfajta hirtelen csapással megtéríti őket. Egy ismerősöm fémkeresztet emelt, ami addig fog ott állni, amíg a mozlimok meg nem térnek. Mondtam neki, hogy nem kell sokáig várnia. Az iszlám olyan hajtóerővel rendelkezik, és oly gyorsan mozog, hogy Miasszonyunknak hamarosan közbe kell lépnie, és tenni valamit.

Ugyanakkor az iszlám probléma azok számára, akik az új világrend létrehozásán dolgoznak. A mozlimok nem kötnek kompromisszumot. Nem akarnak kompromisszumot! Allah hite, vagy semmi. Azt hiszem, azon kívül, hogy az öbölháború[34] egyik célja az volt, hogy félreállítsák Szaddam Husseint, aki egyre elviselhetetlenebbé vált mindenki számára, a fő cél annak a bizonyítása a Közép-Keletnek, hogy ha a Nyugat megindul, ők nem tudnak többé ellenállni. Az összeütközést nem lehet elkerülni. Nyolcszáz millió mozlim van, a legtöbbjük szegény és mindenre elszánt. Mi itt nyugaton csak a vezetőket, a sejkeket támogatjuk, akik gazdagok, és nem osztják meg az olajért kapott pénzt.

Bernard: Egy másik irányzat a világpolitikában az, hogy úgy tűnik, az események konfrontáció felé tartanak. Általában a nyugati országok lakossága mindinkább megosztott és polarizált. Az Egyesült Államokban az emberek kevésbé gondolják magukat amerikaiaknak, mint harminc évvel ezelőtt, hanem inkább feketéknek, spanyoloknak és fehéreknek. Kanadában növekedett az angolok és franciák közötti megosztás.

Martin atya: Feltétlenül! Más szavakkal a megosztódás mindenfelé terjed. A megosztódás segíti az új világrend kivitelezését. Az új világrend építészei megoldhatatlan helyzeteket kreálnak. A horvátok nem tudják legyőzni a szerbeket, és a szerbek nem tudják legyőzni a horvátokat. Az irániak nem tudják legyőzni az irakiakat, és az irakiak nem tudják legyőzni az irániakat. Az izraeliek nem tudnak megszabadulni a palesztinoktól, és a palesztinok nem tudnak megszabadulni az izraeliektől. A végén mindnyájan olyan frusztráltak lesznek, hogy azt mondják: „Mi ezt nem tudjuk megoldani. Mondjátok meg, mi a teendő!”

Az új világrend építészei azt remélik, hogy ezek a népek végül így kiáltanak fel: „Mondjátok meg, mit tegyünk! Segítsetek nekünk megoldást találni, mert magunk nem tudunk.” Hogy ezt hogyan csinálják? Nagyon egyszerű. Ezzel az ellentmondással: Cyrus Vance[35] nevű diplomatánk már hónapok óta Jugoszláviában van, megpróbálván egy békeszerződést létrehozni a felek között, miközben honfitársai és a kormánya mindkét oldalt ellátják fegyverrel. Mi a kerítés minkét oldalán dolgozunk, mert több pénzt akarunk felhalmozni. Végül már nem is látunk mást, csak a dollárt.

Bernard: Vagyis az új világrend következményei az állandó konfrontációk, háborúk, terrorcselekmények és így tovább.

Martin atya: Igen, és állandó megújulási tervek, amelyek kudarcot vallanak. És visszamennek majd, és újra és újra és újra megújítják a tervet. Lesznek háborúk is. Ehhez kétség nem fér. Aztán lesz majd még néhány óriási robbanás. Nem szabad elfelejtenünk: emberi lényekről beszélünk. Ez az, amit egymással teszünk! Nem úgy néz ki, mintha valamilyen módon megállíthatnánk az embereket. Beléjük nevelik ezt a mély gyűlöletet, egyáltalán nincs szeretet ember és ember között.

Bernard: Hogyan tudunk valaha is kijutni ebből a helyzetből?

Martin atya: Elmondom, mit gondolok erről. Nem hiszem, hogy ebből a helyzetből ki tudunk jutni, amíg Miasszonyunk közbe nem lép. Emberileg szólva, nem látom, hogyan tudjuk megoldani az abortusz problémáját. Még ha az abortuszt törvényellenesnek nyilvánítják is, nincs hatékony módja a törvény érvényesítésének. Amíg Isten közbe nem lép, azt hiszem, az abortusz folytatódik.

III. rész: A sátán füstje

Bernard: A jó és a rossz közötti harc behatol közvetlenül az Egyházba is? A sátánnak az Egyházon belül is lehet befolyása?

Martin atya: Tapasztalataink alapján erre a kérdésre igennel kell válaszolni. Ismerjük a sátán behatolása mögötti elméleti alapelveket. A sátán szabadon hatol be bárhova, ahol az emberi lények szabad akaratukat gyakorolják. Jób könyve klasszikus példája ennek az elvnek. Jób könyvének elején a sátán Istennel találja szembe magát, aki azt mondja neki: „Felfigyeltél-e szolgámra, Jóbra? Mert nincs hozzá fogható a földön.”[36] Akkor a sátán azt mondta Istennek: Adj nekem egy lehetőséget, és el fogom veszejteni. Akkor Isten válaszolt neki, valami ilyesmit mondván: Ez egy szabad ország. Ha te el tudod veszejteni, tedd. A te zsákmányod. Az az alapelv, hogy bárki, aki ember, és szabad akarata van, elbukhat. Minden püspöknek és minden papnak szabad akarata van, ezért megkísérthetők. Még a pápa is elbukhat.

Van egy másik tényező is. Krisztus mondta az apostoloknak, hogy kísértésben lesz részük. Az Egyház történetéből tudjuk, hogy a megkísértés és a kísértésnek engedés már a kezdetektől hozzátartozott az egyházi emberek életéhez. Emlékezzünk arra, hogy Krisztus ezt mondta Szent Péternek: „Simon, Simon, a sátán hatalmat kért magának fölöttetek, hogy megrostáljon benneteket, mint a búzát.”[37] Még Péter is engedett a félelemnek, ami kísértés volt. Háromszor tagadta meg Urát. Semmi kétség ezzel kapcsolatban. A sátán be tud hatolni az Egyházba. A sátán mindennapos behatolása az Egyházba bőségesen bebizonyosodott a múltban. Ez volt a helyzet, mióta az Egyház létrejött Urunk mennybemenetele és pünkösd idején. Amit hangsúlyoznunk kell az az, hogy első ízben van cáfolhatatlan bizonyíték arra, hogy a sátánt az Egyházban annak papjai közül néhányan valóban trónra ültették. A II. Vatikáni zsinat előtt az erődítményt megostromolta néhány szánalmas áruló, akik kis hasadásokat okoztak a falban. Ma az Egyház a sátánt trónra emelte a saját falain belül! Noha VI. Pál igyekezett mindent megtenni, igen szerencsétlen pápaként végezte. Élete vége felé interjút adott közeli barátjának, a francia Jean Guittonnak. Az interjút VI. Pál halála után közölték. Egy helyen Jean Guitton megkérdezte: „Mit gondol Szentséged, mi lesz a sorsa az Egyháznak? Azt mondta, hogy a sátán füstje ott van az Egyházban, fuvallata ott lebeg a szentély oltára körül.” VI. Pál így válaszolt: „Igen, fiam, ezt mondtuk, és ez így igaz. A sátán füstje a szentélyben van. A sátán jelenlétének köszönhetően a katolikusok arra vannak ítélve, hogy az emberiség parányi kis részévé váljanak.” Ez azt jelenti, hogy VI. Pál úgy hitte, a katolikusok teljesen eljelentéktelenednek, mivel vezetőiket hatalmukba kerítették az ördög kísértései. Igen, az Egyház emberei állandóan ki vannak téve a kísértéseknek. Az arany, az érzékiség, a kevélység és a becsvágy kísértéseinek.

Észben kell tartanunk, hogy egy új támadás indult. A támadás rendkívül egyszerű. A kísértés ez: „Csak légy olyan, mint a többi ember. Imádj egy általános istent. Légy jó. Légy könyörületes. Légy emberbarát. Csatlakozz az emberiség többi részéhez az ember földi világának az építésében.” A hangsúly most az ember földi élőhelyének jobbá tételére esik. Ez az első eset, hogy ez az eszme a klérust a hatalmába kerítette. A püspökök által kiadott dokumentumokat nyájasság jellemzi. A Róma által kiadottakban egy bizonyos lovagiasság és romanticizmus van, aminek semmi köze a megváltáshoz. Az alapeszme az, hogy munkájával mindenki csatlakozzon az emberiséghez. „Egyesüljünk a többi emberrel, hogy segítsük megoldani az emberiség feladatait.” Ezzel a gondolkodásmóddal az a probléma, hogy az Egyház célja nem az emberiség gazdasági vagy politikai problémáinak a megoldása. Az Egyház egyetlen reális diadala és Krisztus által ígért egyetlen győzelme az, hogy amikor az ember meghal, nem a pokolba kerül, hanem vagy a tisztító tűzbe, vagy a mennybe, mert az Egyház közvetítette neki Krisztus kegyelmét.

Tagadhatatlan, hogy a sátán ma könnyen jut be az Egyházba. Nem szándékozom a részletekkel a hallgatók képzeletét és emlékezetét megterhelni, de ezt ki kell mondani: némelyek üdvözölték a sátánt az Egyházban. Lucifer, Krisztus ellensége, Ádám és Éva megkísértője, aki egyedül felelős a pokolba jutott lelkekért, aki gyűlöli a Szent Szüzet, de akinek a sarka szétzúzza majd őt, és akit Krisztus egy lélegzettel elfúj az utolsó napon, sikeresen trónhoz jutott az erődben. Többé ne kívül keressük az ellenséget. Az ellenség most közöttünk van.

Bernard: Az E vérnek kulcsai[38] című könyve jelzi, magán Rómán belül létezik egy szupererő, amely megbénította az Egyház kormányzó gépezetét.

Martin atya: Pontosan erről beszélek. Rómában van egy erő, amely jelen pillanatban elmozdíthatatlan. Közönséges emberi eszközökkel nem lehet eltávolítani. Ez az a pont, ahol a Fatimai Szent Szűzbe vetett hit ismét közbelép, mivel Ő ezt így mondta meg. Azt mondta, hogy az Egyházat csak ő tudja megmenteni, mert ez az, amit az Ő Fia akart. Ez nem azért van így, mert a Szűzanya döntött így, hanem mert Krisztus. Krisztus választotta azt, hogy az Ő Anyja legyen, aki jön, és véglegesen megmenti az Egyházat. Ha figyelmesen elolvassa, hogy a Szent Szűz mit mondott Luciának, világosan látja, hogy rosszul mennek a dolgok. Sok kiválasztott el fogja veszíteni a hitét. Sok ember, aki most hisz, kétségbeesetten fogja feladni a hitét. Sok lelket zsákmányként fog elvinni a sátán. A dolgok úgy elfajulnak, hogy ha Miasszonyunk nem lép közbe, senki nem menekül. Ez azokra a félelmetes szavakra emlékeztet, amiket a szelíd Jézus mondott az apostolainak. Bizonyára beijedtek hallatára: „Csak az a kérdés, hogy amikor az Emberfia eljön, talál-e hitet a földön?”[39] Jézus az Ő utolsó napi második eljöveteléről beszélt. Tudja, Bernard, ez megrémít engem. Én magamat erősnek tartom a hitben. De azok a szavak azzal rémítenek, hogy elveszíthetem. Félelem tölt el, mivel a mennyországba szeretnék kerülni. Nem akarok a pokolba jutni. Azt akarom, hogy örökre az örök szépség és igazság birtokosa legyek, mert lényem erre lett megalkotva. Nem akarok az ördög zsákmánya lenni. A lelkekre leselkedő veszély ma nagyobb, mert az Egyház Tanító Hivatala, a magisztérium nem beszél tisztán. Az Egyház hivatalai még léteznek, de bizonytalan hangon szólnak. Az egyházi embereknek, akik állítólag a magisztérium hangadói lennének, bizonytalan a hangjuk. Ez a hitüket is érinti. Kihat a jövőjükre, a félelem miatt hatással van a teljesítményükre is. Az is befolyásolja őket, amit a Szent Szűz az értelem eltájolásának nevezett. Miasszonyunk azt mondta Luciának, hogy ne lepődjön meg, ha egy bizonyos pillanatban a legjobb értelem is kiegyensúlyozatlanná lesz. Meginognak, mert nagy hitbeli válság van az Egyházban. Ma nincs rendreutasítás. Ma az Egyházban nincs tiszta hang, amely inspirál és vezet mindnyájunkat. Ez hiányzik belőle.

Tehát igen súlyos ostrom alatt vagyunk. Se optimista, se pesszimista nem vagyok, hanem realista. Ha megnézi a helyzetet a szemináriumokban, ha megnézi a püspököket, ha megnézi az apácákat, és ha megnézi a teológusokat, láthatja, hogy nincs világosság az alagút végén. Mi az alagútban vagyunk, és még jó ideig benne leszünk. A segítség nem fog egyhamar jönni. Tűrjük olyan jól ezt a helyzetet, amennyire csak lehet, és őrizzük meg a hitünket.

Bernard, amikor fiatal voltam, még ha valaki megingott is, letérvén az egyenes és szűk ösvényről, létezett egy közösség, amelyik gyámolította őt. A családja, a tanára, a barátai, a szomszédok, és még a helyi rendőr is terelgette az egyenes útra. Létezett egy közösség. Ma nincsenek katolikus közösségek. Sehol nincsenek. Itt vagyunk én magával és maga énvelem. Egy az eggyel manapság. Vannak barátaink. Léteznek két és három és tíz emberből álló csoportok, akik időről időre találkoznak. Ezek apró közösségek. Manapság általában nincs olyasmi, hogy egységes plébánia. Egész Amerikában csak mintegy tíz összetartó plébániai közösséget ismerek. Ezek mindegyikében egy-egy rendkívüli pap szolgál. Az egyik ilyen plébánián ezt meg fogja szüntetni a püspök, amint a pap meghal. Ezt magától a püspöktől tudom, aki ezt így megmondta! A püspök ezt azért teszi, mert elutasítja a hagyományokat. Azt akarja, hogy a plébánia modern legyen.

Tehát ma ez a helyzet: el vagyunk egymástól választva, és apró csoportokra vagyunk tördelve. Krisztus azt akarta, hogy ez legyen a mi keresztre feszítésünk. Gyakran emlékeztetem az embereket, hogy az egyházatyák szerint az Egyház megismétli Krisztus életét. Amennyire én látom, ha Krisztus szenvedésének jeleneteit leképezzük az Egyház történetére, azt mondhatnánk, hogy most az oszlopnál történt megkorbácsolás szakaszánál tartunk. Azért vagyunk ennél a szakasznál, mert ezek a modernista teológusok vannak a nyakunkon. Ezek megkínoznak és megvesszőznek minket az oszlopnál. Megvesszőznek pedofil papjaink, Gucci apácáink és hitehagyott püspökeink méltatlan viselkedése miatt. Ezek töviseket szúrnak a fejünkbe, és megszégyenítenek minket. Számos egyházmegyét tudnék megnevezni az Egyesült Államokban, amelyeket aposztata püspökök vezetnek. Hiszem, hogy Albany egyházmegyéjét[40] , valamint Milwaukee érsekségét, melynek Rembert Weakland[41] érsek van az élén, hitehagyott püspökök vezetik. Az Egyház nyilvános testét korbácsolják. Bármily rossz is ez, még el sem indultunk a keresztünkkel a Kálváriára. Nem értük el a Kálváriát, és még meg sem feszítettek minket. Nehéz idők vannak előttünk, ha a Mi Urunk szenvedéseinek mintáját fogjuk követni.

Bernard: Ha az Egyház történelme megismétli Krisztus életét, ez azt jelenti, hogy a feltámadás is újra megtörténik.

Martin atya: Természetesen lesz feltámadás. Dicsőségben fogunk feltámadni, de előbb el kell, hogy szenvedjük keresztre feszítésünket és halálunkat. Ha túl vagyunk ezen a megpróbáltatáson, a Szent Szűz eljön az általa megjelölt időben a megígért jellel. Akkor felemelhetjük arcunkat kelet felé. Megváltásunk keletről fog jönni. Jelenleg azonban a sátán működik az Egyházban. Igen nagy erőre tett szert az Egyházban a hitetlenség révén, amelyet maga vetett el. És az ördögnek jelenleg sok támogatója van az Egyházon belül.

Bernard: Vessünk egy pillantást arra, hogyan mutatkozik meg a sátán jelenléte az Egyházban. A felszabadítási teológia és a New Age filozófia a sátán Egyházban való jelenlétének a megnyilatkozásai?

Martin atya: Pontosan megnevezte a sátán Egyházban való jelenlétének két fő megnyilvánulását. A felszabadítási teológiát határozott szándékkal agyalták ki. Az 1950-es években a baloldali katolikus teológusok és a marxisták egy csoportja Panamavárosban találkozott. Rájöttek, hogy a latin-amerikai népek katolicizmusát nem egykönnyen sikerül majd megváltoztatniuk. Azok kultúrájában mélyen gyökerezik a katolicizmus. Szerves része a neveiknek, üdvözléseiknek, ünnepeiknek, és mindennek, amit csak tesznek. Még az átkozódásuknak is vallási utalásai vannak. Ezért az volt a stratégia, hogy a katolikus terminológiát marxista értelemben használják. Amikor a Szűz Máriáról beszéltek, „a forradalmárok anyjának” („madre de los revolutionarios”-nak) nevezték. Amikor Krisztusról szóltak, „a munkások kenyerének” hívták. Ha azt mondták, „El pan de los trabajadores”, ez azt jelentette: „Krisztus, a munkások kenyere, amit mi készítünk a kapitalistáktól elvett gyárakban.” Ezek minden keresztény fogalmat marxizáltak, vagy azt is lehet mondani, hogy megpróbáltak minden marxista fogalmat kereszténnyé tenni. Ez egy nagyon ravasz megközelítés volt. A felszabadítási teológia eltörli a személyes bűnt. A felszabadítás nem jelenti a Krisztus Vére által történő felszabadítást a bűnöktől. Ennek nincs jelentősége! Csak társadalmi bűnök léteznek. Az egyedüli bűn, amitől fel akarják magukat szabadítani, az a jenki kapitalizmus. A kapitalizmus az ellenség. 1987-ben Brazíliában volt egy híres találkozója a felszabadítási teológusoknak, püspökök, papok és laikusok részvételével. A jelenlevők odamentek a kereszthez, és rátapostak! Azt mondták, hogy „A kereszt és Jézus szenvedései gyengítik a forradalmi harc erejét.”

Ma a felszabadítási teológia nehéz időket él, mert Moszkva beszüntette a támogatását. A felszabadítási teológia nagy bajnoka, Fidel Castro feje fölött lassan összecsapnak a hullámok. Útjának vége felé jár. A felszabadítási teológia óriási károkat okozott. Latin-Amerikából átszivárgott Észak-Amerika és Európa szemináriumaiba. A felszabadítási teológia támogatóinak nem mered azt mondani, hogy menjenek gyónni. Azt válaszolnák: „Miért? Személyes bűn nem létezik. Az egyedüli bűn a társadalmi bűn.” Ezért a felszabadítási teológia nagy eretnekség. Mindmáig itt van, és nagy gondja az Egyháznak.

A sátán másik megnyilvánulása, a New Age (Új Kor) még inkább tért hódított a társadalomban. Kétségtelenül hallott már a politikai korrektségről. Ez dühöng az egész Egyesült Államokban. Vannak bizonyos dolgok, amelyeket nem szabad kimondani bíróságainkon és az újságjainkban. Egyébként nem vagyunk politikailag korrektek, vagy társadalmilag elfogadhatók. Például nem lehet nyíltan támogatni a papi nőtlenséget. „Ez középkori, babonás felfogás, és a pedofil papok elszaporodását segíti. A papoknak meg kellene házasodniuk vagy legalább is megengedni nekik a nősülést, hogy megszabaduljanak a rossz ösztönöktől, és az elferdülésektől.” Ez a cölibátus elleni érv. A politikai korrektség azt is tiltja, hogy a homoszexualitást bűnnek tekintsük. „Ez nem bűn, hanem egy alternatív életmód.”[42] Egy másik tilos terület az abortusz elleni támadás. „Törvényes és alkotmányos joga minden igazi amerikai férfinak és nőnek, hogy éljen az abortusz lehetőségével.” Az új kor egyetlen elvre épül. Éspedig arra az elvre, hogy az emberiség vallás és vallásos hatóságok nélkül képes paradicsomot létrehozni a földön. „A Szent Szűzhöz akarsz imádkoznia? Akkor imádkozz Hozzá velünk. Egyezzünk meg, és legyünk méltányosak. Legyenek azonos lehetőségeink, ahol mindnyájan úgy imádkozhatunk, ahogy akarunk. Hagyd békén a többieket. Ne mondd nekik, hogy nincs igazuk. Nekik épp annyira igazuk van, mint neked, és viszont.” Ez az új kor. „Természetes, hogy egy Istent imádunk. Ti, keresztények azt mondjátok, hogy csak egy Isten van. Egyetértünk, de Isten a föld atyja. Ő a gyümölcsök és a virágok atyja. Ő a bárányok atyja. Ő a gyümölcsöskertek, a fák és a mezők atyja. Ő a mezőgazdaság atyja. Minden technológiánk atyja Ő. Igazi isten, mert segíti az embert. Nincs többé egy uralkodó, hierarchikus, kizárólagos, atyáskodó, patriarchális Egyház, amely áldozatokat követel, és az égben várja a paradicsomi állapotokat. Nincs paradicsom az égben. A paradicsom itt van, és elég nagy mindenki számára, ha ti, keresztények abbahagyjátok mások kirekesztését, és velünk tartotok.” Ez a New Age.

Az Új Kor sokkal szövevényesebb, mint bármi más. Elmondom, hogy miért: Az Új Kor technikájának a lényege az önkontroll – ahogy a vezetőknek tanítják. A New Age gyakorlatait a General Motorshoz hasonló nagyvállalatok által fizetett szemináriumokon használják fel. Ezek a gyakorlatok az értelem megfegyelmezéséből állanak. Ha megvizsgáljuk ezt a fegyelmet, azt találjuk, hogy ez csaknem ugyanaz, mint a transzcendentális meditáció, a TM. Ugyanúgy elnémítja az érzéseidet és nyitottá tesz minden bejövő hatásra. Elmondok magának valamit. Akármennyi más befolyás van kívül, amelyek be akarnak törni, van egy, amelyik ott ólálkodik akár egy oroszlán, keresvén kit tudna felfalni, és ez nem más, mint Lucifer. Ha valaki elfogadja a New Age mentalitását, nyitva hagyván értelmét a külső befolyás számára, azt találja majd, hogy Lucifer befolyásának könnyű célpontjává válik. És úgy gondoljuk, hogy a sátánizmus jelenlegi növekedését a New Age terjeszkedése okozza, amelyben különféle vallásokat összemosnak, az értelem behódol, és a lélek megnyílik a Nagy Erő[43] számára. A New Age elterjedését a sátánizmus növekedése kíséri. E két erő között valamiféle szerves kapcsolatnak kell léteznie. Meg vagyok győződve e kettő kapcsolatáról.

A New Age veszedelmes, mivel a jóság és könyörületesség álarcában jelentkezik. Azt mondja: „Ne ölj! Ne lopj! Ne gyilkolj kisgyermekeket! (de ne is nemzz)! Ne okozd a föld túlnépesedését! Szeretkezz, ne háborúzz! Csatlakozz a népek technológiai és ipari fejlődéséhez! Ne láss fehéret, feketét, égszínkéket, rózsaszínt! A színnek nincs jelentősége!” Az Új Kor nagyon demokratikusnak, nagyon könyörületesnek és nagyon humánusnak látszik. A probléma az, hogy Krisztus tanítása nem demokratikus. Nem humanista, hanem természetfölötti. Az örökkévalóságra készít fel. Ez azt jelenti, hogy az Új Kor a legkörmönfontabb támadás az Egyház ellen. Betört az Egyházba. A sok katolikus átállása a szabadkőművesekhez és más katolikusellenes szervezethez részben ezen New Age-mentalitás erjesztő hatásának a következménye. Azt mondják: „Nem harcoltunk eleget egymás ellen? Miért nem tudunk szeretetet és egyetértést gyakorolni egymással szemben? Tételezzük fel, hogy én katolikus vagyok, te metodista vagy lutheránus, és nekem van egy katedrálisom Pittsburgh-ben, neked viszont nincs. Te éppúgy használhatnád az én katedrálisomat, mivel ugyanazt az Istent imádjuk. Így jön létre a vallások keveredése vagy szinkretizmus. Detroitban egyetértésben találkozhat egy nemzetközi zsidó szervezet helyi részlege a Szent Szív Társulattal és a helyi szabadkőműves páhollyal. Végül is mi tökéletesen jó testvérek vagyunk az Úrban.” Vagyis van egy ötvözet, amely mindnyájuknak tetszik. „A katolikusok Krisztust imádják, a zsidók Jahvét imádják, a mozlimok Allahot imádják és a szabadkőműveseknek is megvan a saját változatuk Istenükről, de valamennyien emberek vagyunk! Mindnyájan békében élünk, és pénzügyi, társadalmi és politikai téren mind együttműködünk. Nem ez az, amit tennünk kell?”

Ez tehát nagyon csábító filozófia. Nincs olyan harcias pápa, teológus vagy prédikátor, aki azt mondaná: „Nem! Létezik egy alapvető igazság. Az Egyházon kívül nincs üdvözülés. Üdvözülésünkhöz valamilyen módon Krisztus kegyelmére van szükségünk.” Ma ez politikailag helytelen, társadalmilag pedig elfogadhatatlan. Ez a szinkretikus mozgalom a hit nézőpontjából nagy válságot okoz az Egyházban. Egyébként más oldalról egy másik krízis is aláássa az Egyházat, és ez a pápaság válsága.

Bernard: A New Age filozófiájához kapcsolódóan van egy feminista ideológia, amely ugyancsak átjárja az Egyházat.

Martin atya: Így van. A feminizmus behatolt az Egyházba. Könyvek egész áradata támogatja a feminizmust. Már nem veszem meg ezeket a könyveket csak azért, mert valaki azt mondta: „Ez egy kitűnő könyv.” Igen, ez kitűnő könyv. Kitűnő méreg van benne. Bár a feminizmust támogató és ösztönző dokumentumok egész áradata létezik, mégsem nevezhető eretnekségnek. Minden erőfeszítés ellenére nem sikerült teológiai keretet találniuk, amivel igazolhatták volna állításaikat. Viszont a feministáknál az erős érzelmek és a szenvedély fontos szerepet játszanak. Akik feministákkal beszéltek, szervezeteiket, összejöveteleiket, tanulmánycsoportjaikat látogatták, érdekes észrevételt tettek. Az egyre fokozódó feminista szenvedélyesség, érzelmek, lelkesedés végül a Wicca[44] valamilyen formájába torkollik. Ez a boszorkányság egy régi formája, amelyben Gaia és Sophia istennőket imádják, a leszbikus szerelmet magasztalják és a földet istenként tisztelik. Tilos „az Atya” és „a Fiú” említése, ők „Anyáról” és „Leányról” beszélnek.

Teológiailag szólva a feministáknak nehézségeik voltak egy elfogadható teológia megfogalmazásával, mivel az emberek még mindig a hagyományos fogalmak felé hajlanak. A feministák közvetlenül a Szentháromság szívét célozzák meg. El akarják törölni az apaság és a fiúság fogalmát. Ők nőiségről, női egyházról beszélnek. A feminista teológia valójában a nőiségről és a női egyházról szól. Ez a lényege. A többi kulturális képződmény, valamint vallási terhek gyűjteménye, amit a patriarchális férfiaktól vettek át. Ha megkérdezné tőlem, hogy a sátán társadalomra irányuló támadásának mi a leginkább istenkáromló oldala, azt mondanám, hogy a feminizmusnak ez a magvetése. Ez kifejezetten a Szent Szűz sértegetése. Ő a menny királynéja, és minden élő édesanyja. Ő a tisztaság, a szüzesség, az anyaság és a leányság mintaképe. Ő a leánya és az anyja a Mindenhatónak. Mintaképe a feleségnek is. Ő volt Szent József igazi hitvese és igazi házastársa. A feministák mindezt támadják. Olyan fogalmaknak, mint a feleség és a házasság, ma már semmi közük a feminizmushoz. „A nőket mindettől fel kell szabadítani.” A leszbikus szerelem felszabadítja őket ettől.

Bernard: A feminizmus tehát a család elleni támadás?

Martin atya: Ez végül is a Szentháromság elleni támadás. A családot támadva tulajdonképpen a Szentháromságot célozzák. Ha a családot kitörlik az emberi társadalomból, a Szentháromságba vetett hit megszűnik. Ez a sátán gyűlölete a Szentháromság szent személyei ellen, akik őt a pokolra küldték. A feminizmus az ördög fegyvere a család és végül is a Szentháromság ellen. Amikor kitörlik az apaság, a fiúság és a leányság teljes fogalmát, elpusztítják a családot. Amikor elpusztítják az emberi családot, akkor elpusztítják a hitet az Atya, a Fiú és a Szentlélek isteni családjában. Ha ez megtörténik, teljes lesz a káosz. Társadalmi téren a sátán legistenkáromlóbb törekvése a feminizmus erősítése. A feminizmus szégyene, hogy a nagyobb szerep kiharcolásával az általuk patriarchálisnak nevezett társadalomban, az élet nem lett kevésbé kegyetlen. A nők, akik az öbölháború[45] idején helikopterpilótákként vagy hadihajók katonáiként harcoltak, éppolyan vérszomjasak voltak, mint a férfiak. És mindnyájan tudjuk, hogy a vállalatok női igazgatói rosszabbak és elviselhetetlenebbek lehetnek, mint a férfiak. Férfiak mondják: „Adhatsz egy bogaras vénembert, amikor csak akarsz. Add nekem a leghaszontalanabb frátert, akit találsz, de nőt soha.” Amint egy nő eltávolodik női szerepétől, hihetetlenül könyörtelenné és irgalmatlanná válhat. Ez a gyalázat negatív oldala.

A gyalázat pozitív oldala ez: Pusztán azért, mert valaki nő, ösztönzést érez arra, hogy a Miasszonyunk mása legyen. Hogy utánozza anyaságát, leányságát, tisztaságát és Istenhez való közelségét. Egy emberi személy hogyan tudna Istenhez közelebb lenni, mint ha az Örökkévalóságot hordozza a méhében? Isten anyja minden nő mintaképe lehet. Ilyen megbecsülésben részesül minden nő, aki elfogadja, míg a feminista visszautasítja azt. Ez a feminizmus szégyene. Sírásra készteti az embert, ha a sátánból hiányzó bölcsességre, értelemre, valamint az őt eltöltő gyűlöletre gondol. Visszaemlékezik arra a napra, amikor az Édenkertben azt mondták neki: „Ellenkezést vetek közéd és az asszony közé, a te ivadékod és az ő ivadéka közé. Ő széttiporja fejedet, te meg a sarkát veszed célba.”[46] Vagyis az ördög gyűlöli a Szent Szüzet.

A Szent Szűz egyszer megmutatta erejét Lourdes-ban. Szent Bernadette Soubiroux-t leírhatatlan öröm töltötte el, amikor a Szent Szűz azt mondta: „Én vagyok a Szeplőtelen Fogantatás.” Mégis, Bernadette Soubiroux óvatos volt, amikor első ízben látta a Szent Szüzet. Szent Bernadette kötényt viselt, amelyben mindig ott tartotta a rózsafüzért. Amikor a Szent Szüzet látta, elővette a rózsafüzért, mert arra gondolt, hogy a Szent Szűz az álruhába bújt ördög. Szent Bernadette elmondta a „Miatyánkot”. Azután látta, hogy a Szent Szűz is előveszi övéből a rózsafüzérét, és csendesen mondja a „Miatyánkot”. Ezután Szent Bernadett elmondta az első Üdvözlégy Máriát, és látta, hogy a Szűzanya ujjai a következő gyöngy után nyúlnak. Szent Bernadette elimádkozta az első tizedet, és akkor már tudta, hogy a Szűzanya nem az ördög. Az ördög nem imádkozná a rózsafüzért. Ahogy a Szűzanya megjelenései napról napra folytatódtak, elterjedt a közelben lakó parasztok között, hogy Szent Bernadette a Szűzanyával beszél. Egy alkalommal, amikor a Szűzanya megjelent Szent Bernadette-nek, néhány paraszt odament mellé, és kis írott üzeneteket adtak át neki, vagy kéréseket suttogtak hozzá. „Kérd a Szűzanyát, hogy gyógyítsa meg a borjúmat.” „Kérd a Szűzanyát, hogy hozza haza Párizsból a férjemet.” És így tovább. Csak Szent Bernadette hangját hallhatták, amikor átadta az üzeneteket. Mindeközben egy másik üregből (ezt a helyet üregek és barlangok szegélyezték) a parasztok ezer vérszomjas oroszlán ordítását hallották. Úgy hangzott, mintha vadállatok arra vártak volna, hogy prédájukat darabokra szaggathassák. Ez nyilván a sátán próbálkozása volt, hogy a jelenést megzavarja. Mindenki elhallgatott. Szent Bernadette a Szent Szűzhöz folyamodott segítségért. A Szent Szűz egy szót sem szólt. Csak a fejét arra fordítva a barlang torkába nézett. Hirtelen csend lett. Ilyen a Szent Szűz ereje!

Ez az az erő, amit a nők örökölhetnek. Ha a nők meg akarják változtatni a társadalmat, ha meg akarják gyógyítani a férfiak sovinizmusát, a Szent Szűz az, aki ezt meg tudja tenni, de csak akkor, ha Hozzá fordulnak. Ha a nők az embereket könyörületesebbekké akarják tenni, a Szent Szűzhöz kell fordulniuk, mivel Ő minden könyörületesség anyja. Milyen szégyen, hogy a feministák elmulasztották ezt a lehetőséget! Milyen szégyen, hogy a feministák elmulasztották gyakorolni a hivatásukat! Gyakran megölik saját méhük gyümölcsét. Az ítéletkor mit mond majd egy feminista, amikor a Szent Szűz azt mondja neki: „Én is anya vagyok. Megölted magzatodat. Három kisdedet öltél meg. Itt vannak és néznek téged.” Mit fog mondani az a feminista, aki szembesül ezzel a váddal? Hova tud elrejtőzni a szégyene elől? A pokol milyen mélysége szükséges ahhoz, hogy elrejtse őt?

Bernard: Beszélgetésünk korábbi részében a sátánnak a pápaság elleni támadását említette. Miben áll a sátán pápaság elleni támadása?

Martin atya: Bernard, ha e beszélgetés befejezése előtt nem szólunk a pápaságról, tudom, hogy az év elteltével neheztelne rám, és csalódna bennem. Nem tudom, hogy jövőre újra szeretne-e velem beszélgetni. Cserben hagynám, ha nem hoznám a tudomására, hogy szerintem mit kell minden katolikusnak feltétlenül tudnia. Beszélnünk kell a pápaság sorsáról és az eljövendő megpróbáltatásról és veszélyről, amikor a pápának már nem lesz hatalma. Most engedje meg, hogy elmagyarázzam, mi az, amiről beszélek. Az Egyház ellenségeinek, mind a titkos szervezeteknek, amelyek az Egyházat ellenőrzésük alá kívánják vonni, mind pedig a szakadár teológusoknak a szemében semmi problémát nem jelentene katolikusnak lenni, ha a pápaság megszűnne mint aktív, befolyásos, bíráskodási joggal rendelkező és mérvadó erő. Ha a pápa, Róma püspöke, csupán egyike lenne a többi püspöknek, semmi nehézséget nem jelentene katolikusnak lenni. Sőt a pápa a legkiemelkedőbb püspök is lehetne, mert az övé a legrégibb egyház és a legősibb hivatal. Végül is Szent Péter Rómában élt, és Róma mindig az Egyház központja volt. De ez minden! Semmi probléma nem lenne, ha ez becsület és tisztelet kérdése volna, és a pápa rendesen viselkedne. Ha úgy járna el, mint bármelyik közülünk, mint egyenrangú az egyenrangúak között, nem lenne semmi nehézség. Az Egyház titkos ellenségei mindig is Róma birtoklására törekedtek. A pápaság nélkül nem is kell nekik az Egyház. Különben törekvésük elfecsérelt idő lenne. A pápaság a díj és a zsákmány, azt kell elvenni és felfalni.

Most nagyon világosak akarunk lenni, amikor a pápaságról beszélünk. Nem a tiarára, a hármas koronára gondolunk. Nem a Vatikáni Múzeum aranyára utalunk. Nem a pápai trónokra célzunk. Nem gondolunk semmi grandiózus, értékes dologra a gazdagság, tekintély, befolyás szempontjából. Csak egyetlen dologra gondolunk. Arra, hogy egyetlen ember, a föld egyetlen férfia birtokolja azt a jogcímet – és ezt történelmi bizonyítékokkal és az isteni hit súlyával alá tudja támasztani, – hogy ő és egyedül ő a hatmilliárdnyi ember közül az, aki minden élő embernek hitelt érdemlően tud Istenről beszélni. Ő az egyedüli, aki ezt állíthatja, és az egyedüli, aki ezt alá is tudja támasztani. Az egyedüli, aki igazolni tudja azáltal, hogy ő az utolsó Róma 264 püspökének sorában, visszamenve láncszemenként, jó és rossz, szentéletű és bűnös püspökökön keresztül az elsőhöz, akinek Jézus azt mondta: „Péter vagy, erre a sziklára építem egyházamat, s az alvilág kapui sem vesznek rajta erőt. Neked adom a mennyek országa kulcsait. Amit megkötsz a földön, a mennyben is meg lesz kötve, s amit feloldasz a földön, a mennyben is föl lesz oldva.”[47] A pápa az, kinek ez a közvetlen történelmi kapcsolata megvan. A protestánsok számára, akik csak a XVI. században léptek föl, fájdalmas az a fölfedezés, hogy ők a századok lelencgyerekei, akiknek nincs közvetlen történelmi kapcsolatuk a történelmi Jézussal, és nincs apostoli folyamatosságuk a Jézus által kiválasztott apostolokhoz.

Lényegében a pápaság egyetlen dolgot jelent: bizonyos körülmények között egyetlen ember van, akire mindenkinek hallgatnia kell. Egyetlen ember van, aki jogosan támaszthatja ezt az igényt. Minden bűne ellenére – ha követ el bűnöket –, minden tévedése ellenére – ha nem egyszer téved is –, rossz vezető volta, gyengesége és hitetlensége ellenére is mindenkinek hallgatnia kell rá, ha az egész emberiség számára a hitről vagy erkölcsről dogmatikus kijelentéseket tesz. Ez óriási jogcím. Ez szó szerint azt jelenti, hogy az Egyesült Államok kongresszusa meghívhatná őt, hogy megmondja nekik, mit kell tenniük erkölcs és vallás tekintetében. Ez azt jelenti, hogy a pápa küldötte a világ parlamentjeinek elmondaná, mit tegyenek erkölcs és vallás területén. A világ nem így működik. Ez így nem történik meg. A világ elutasítja ezt a gondolatot, de ez a pápaság jogcíme.

Semmi különös nincs abban, hogy az Egyház ellenségei – akiknek ilyen vagy olyan, indokolt vagy indokolatlan okból ellenszenvesek vagyunk –, ismerik ezt az igényt. Ők feltétlenül ismerik ezt az elsöprő jogot. Az én utolsó könyvemnek, amelynek címe E vérnek kulcsai[48] , ez a mondanivalója. Sziénai Szent Katalinnak látomása volt Szent Péter kulcsairól, melyeket vérbe mártottak. Az Atyaisten megkérdezte tőle: „Kinek a vére ez?” Szent Katalin azt válaszolta: „A mi Urunk, a Te isteni Fiad vére.” Akkor Isten megkérdezte: „Kinek adta az Én Fiam e vérnek kulcsait?” Szent Katalin válaszolt: „Péternek, az Apostolnak.” Végül Isten azt mondta: „Igen. És Péter valamennyi utódának mind a mai napig. És Péter valamennyi utódának az idők végezetéig. Ezeknek a kulcsoknak a hatalma soha nem fog meggyengülni, mivel ennek a vérnek az ereje soha nem fog felhígulni.” Más szavakkal, ez a jog az idők végezetéig fog tartani. Karol Wojtyla, akit nem kedvel szeretett Egyházunk püspökeinek többsége, és akit elutasít oly sok apáca, oly sok pap és oly sok laikus és annyi világi kormány, az egyedüli ember a föld kerekén, aki állíthatja, hogy ő Krisztus hangja.[49] Ez egy igen nagy dolog.

Ez a jogcím botránykő a világ számára. A modern társadalomban az emberek többsége szerint ez teljes ostobaság. Több mint kétszáz éven át a világ ócsárolta a pápaságot. Több mint kétszáz éven át a pápaság szörnyű, vagy éppenséggel végzetes hibákat követett el. Mindezek ellenére, az új világrend alkotói tudják, hogy ha a pápa gyakorolja a pápaság tekintélyét, hatalmát, befolyását, és II. János Pál használja sajátos erkölcsi meggyőzőképességét, csodák történnek. A csodák, amelyeket el akarnak kerülni, akadályozzák egy világkormány létrejöttét, hátráltatják az oktatás homogenizálását, vagy gátolják a népességszabályozás végrehajtását. Amit gyűlölnek, az az, hogy a pápaság a legnagyobb akadálya az új világrend létrehozásának. Tudják, hogy a pápa hatalmának. illetékességének és tekintélyének teljes latba vetésével meg tudná dönteni őket. Megtapasztalták ezt saját életükben. Van erről egy régi mondás: „Aki megüti a pápát, meghal.” Amikor Szent Ilona szigetén valaki megkérdezte Napóleont, mi történt valójában, azt mondta: „Megütöttem a pápát! Aki megüti a pápát, meghal! Én nem tudtam erről.” Dicséretére legyen mondva, Mussolini figyelmeztette Hitlert erre, amikor az támadta az Egyházat Németországban. Végül Hitler meghalt, és a pápa megmaradt.

Joszif Sztálin egyszer gúnyosan megkérdezte: „Hány hadosztálya van a pápának?” XII. Pius pápa megadta erre a választ: „Mondd meg Joszif fiamnak, hogy a hadosztályaimmal majd a mennyben fog találkozni.” Tudják, hogy a pápaságnak megvan ez a hatalma. Ezt nem akarják megpiszkálni, csak annyit akarnak, hogy a pápaság eltűnjön. De az nem elegendő, még ha nincs is többé Péterünk. Az Egyház történetében voltak olyan időszakok, amikor több mint egy évig nem volt pápa. Több ízben nem tudtak pápát választani, mert a választók között túl sok volt a féltékenység és a civakodás. Néha az Egyházat háború szaggatta, és a pápaválasztók nem tudtak egy helyen összegyűlni. Tehát a pápa hiánya nem semmisíti meg a pápaságot. Az intézmény az, ami számít!

Most engedje meg, hogy egy keveset az Egyház ellenségeinek a szándékairól beszéljek. Amikor XXIII. János volt a pápa, egy Sedia Gestatoria nevű székben hordozták körbe, amely egy ezüstből készült szép tárgy volt. Mindkét oldalon kilenc ember fogta. Ezek a férfiak azonos magasságúak voltak, elegáns öltözetük volt, és különleges sapka volt a fejükön. Vállpárnákat viseltek, és úgy lépdeltek, hogy ne imbolyogjon a szék. Én 1938-ban láttam először pápát, és amikor láttam, hogyan hordozzák őt Rómában a Sedia Gestatoriában, e szent látványra sírni kezdtem. Amikor a pápa kiszállt szent trónjából, és felállt, két ezüstbe foglalt strucctollakból készült legyezővel hűsítették. Ezek latin neve flabellum. Kétségtelenül egy vagyonba kerültek. Szép dél-amerikai ezüstből készítették. Ajándék volt, drágakövekkel, opállal és smaragddal díszítve. I. János Pál volt az utolsó pápa, aki a legyezőket használta, ezt követően félretették. II. János Pál soha nem használta őket. Tudja, hol vannak most a legyezők? A Vatikáni Múzeumban. Relikviákká váltak. Fogják-e használni újra őket? Csak Isten tudja, de én kételkedem benne. Mi történik majd velük? A múzeumban maradnak vagy kétszáz évig, talán ezer esztendeig is, ha a világ megmarad olyan sokáig. Benn ülnek majd a múzeumban, mint nagyon ősi relikviái egy nagyon ősi és szép szokásnak, amely ma érdekes, de cseppet sem praktikus. Ez az a státusz, amelyre a pápaságot redukálni akarják! A modernista teológusok, a hitehagyott püspökök és az Egyház világi ellenségei mind ezt akarják tenni. Azt kívánják, hogy a pápaság egy szép, tiszteletreméltó, értékes ereklyévé váljon. „Igen tiszteletreméltó a nagy pápák, mint Szent Péter, Nagy Szent Leó, Nagy Gergely és III. Ince miatt. Ezek nagy emberek voltak, de ennek immár vége. A pápaság, ahogy mi ismertük, csak emlék ma már, egy relikvia, mint a Sedia Gestatoria és a strucctollakból készült legyezők. Csodáljuk meg a pápaságot. Tanulmányozzuk a köveket és a furcsa primitív emlékeket és azok különös mentalitását, akik ilyen dolgot használni tudtak.” Ez az a státusz, amit a pápaság számára kívánnak. Azt akarják, hogy a pápaság egész eszméje és krisztusi hatásköre elhalványuljon. Azt akarják, hogy eltűnjön.

Ez a mostani céljuk. Fog-e sikerülni nekik? Ha ezt meg tudják tenni szépszerével vagy erőszakkal, nem lesz többé pápaság. Krisztus azt mondta: „Az alvilág kapui sem vesznek rajta erőt.”[50] Ha megtörténne, az lenne a vég. Az lenne a vég.

Bernard: Lehetséges-e, hogy a bíborosok egy eljövendő konklávén valaha is egy eretnek pápát választanak?

Martin atya: A múltban már választottak olyat, akinek eretnek eszméi voltak. De soha nem választottak hitehagyottat. Liberius pápának igen furcsa nézetei voltak Krisztus akaratáról, de nem volt aposztata. Egy hitehagyott fellázad a hit alaptételei ellen, és elutasítja Krisztust. Igaz, hogy ma vannak hitehagyók, akik alkalmasak pápának. Igen, egy aposztata pápánk is lehet. Ebben az esetben valami szörnyű helyzetbe kerülnénk. Olyan lenne, mint egy rémálom. A legnagyobb szentek hitét tenné ez próbára. Sziénai Szent Katalin hitét. Jób türelmét tenné próbára. Fekete nap lenne, olyan nap, amikor minden ablakot feketével kellene beragasztani, eloltani a lámpákat, zsákvászonba öltözni, hamut hinteni a fejünkre vezeklésül, kegyelemért imádkozni. A hitünk darabokra törne. Ha ez megtörténne, megfizetnénk az árát és a föld alá kényszerülnénk. Valóban azon az úton haladunk, amit VI. Pál nyomorúságában leírt: az emberiség jelentéktelen részévé válunk. Kiközösítenek, félreállítanak és elfelednek bennünket. Az emberek egy különös csoportjának néznek majd, mint például a tibeti csillagászokat egy modern egyetemen.

Bernard: Most vizsgáljuk meg a földalatti egyház fogalmát. Azt hiszem, hogy az Egyesült Államokban, Kanadában és Európában olyan a helyzet, hogy léteznek földalatti egyházak.

Martin atya: Örülök, hogy ezt mondta, Bernard. Ha nem mondja, én mondtam volna, hogy nem kell ezt a fogalmat keresnünk, létezik. Van egy alapvető dolog, amelyet hangsúlyoznom kell. Legyen türelmes velem egy pillanatra. Bárki, aki az Egyházat figyeli, ma is ugyanazokat az elemeket láthatja, mint az 1950-es években: a pápa, bíborosok, püspökök, papok, apácák, szemináriumok, egyházmegyei újságok, intézmények, kiadók, missziók és szerzetesrendek. A látszat megvan. Sok ember nem ismeri be, hogy mindez csak illúzió. A hajdani szervezet már régen nem létezik. Ez ma külszín csupán! Az intézményi szervezetben, amely 1950-ben működött, a pápa egységben volt a püspökökkel, a püspökök a papokkal, a papok pedig az apácákkal és a néppel. Megvoltak a rendelkezések és az engedelmesség szabályai felfelé is, lefelé is. Ezt a szervezetet dogma és fegyelem táplálta. Szabályok és a megsértésükért kirótt büntetések erősítették a kohéziót. Mindez eltűnt! Többé nem létezik. Nincs tíz püspök, akinek megegyezik a véleménye bármiről is. Nincs kétszáz olyan pap, akik egyetértenek bármiben is. Nincs egyetértés az Oltáriszentség valóságos jelenlétét, a Szűz Mária tiszteletét, a cölibátus értékét, a tisztaság értékét, a házasság értékét, vagy az emberi élet értékét illetően. Széthúzás hasogat bennünket. A legtöbb amerikai római katolikus elfogadja a fogamzásgátlást. A többség választási lehetőségként elfogadja az abortuszt. Egy jelentős százalék elfogadja a homoszexualitást. Mi ez? Az amerikai katolikusoknak alig fele jár misére és áldozik. Ez az arány nagyobb, mint Európában, de így is kevés. A szemináriumokban, amelyek a püspökök fennhatósága alá tartoznak, gyakori a homoszexualitás, és eretnekek tanítanak. Mi folyik itt? Az Egyház, amelyet régen ismertünk, többé nem létezik. Róma képtelen bármit is tenni mindezekkel szemben. Sem Ratzinger bíboros,[51] sem a pápa nem tud tenni semmit. Tudatában vannak mindennek, de tehetetlenek. A chicagói érsekségben van egy csoport pap, amelyik sátáni pedofíliát űz, és a velük egyet nem értő társaikat meggyilkolják. Vajon mióta folyik ez? És senki nem tett semmit vele kapcsolatban! A szervezet csak látszat. Az Egyház szervezete többé már nem létezik.

Emlékeznünk kell arra, hogy a Krisztus Misztikus Testéhez tartozunk. Ez a test valóságos! Olyannyira valóságos, mint az orr a maga arcán, de a természete szellemi. Ez azt jelenti, hogy ha egyszer a kegyelem állapotában van, akár itt a földön, akár a tisztító tűzben vagy a mennyben, egy olyan testülethez tartozik, amelyet a Krisztus által közvetített természetfölötti élet tart össze. Mi ehhez a testülethez tartozunk. A látható szervezet Péterrel, Jakabbal, Jánossal kezdődött és a többi apostollal, akik összevissza menekültek, hogy elkerüljék az üldöztetést. Városfalakról hajították le, vízbe fojtották, vadállatok elé vetették őket, lándzsákkal szúrták át a testüket, vagy fejjel lefelé keresztre feszítették őket. Ez volt akkor a látható Egyház. Az, ami 1950-ben megvolt, akkor még nem létezett. Nem volt szükség rá sem akkor, sem most. Jelenleg Isten megengedi, hogy elvegyék tőlünk.

Ma csak egy látszat-Egyházunk van, és van egy földalatti Egyházunk is. Ez utóbbit a katolikusok kisebb része alkotja. Katolikus kisebbségből áll az Egyesült Államokban, Kanadában, Ausztráliában, Új-Zélandban és Európában. A katolikusok kisebbségét képezi Afrikában és Ázsiában is. Kisebbség ez mindenütt. Mindig menekülőben vannak, mert a hatóságok meg akarnak szabadulni tőlük. Üldözik a földalatti Egyház katolikusait, és igyekeznek kiszorítani őket. A földalatti Egyház papjait igyekeznek kiszorítani a papi rendből. Vagy megpróbálják megtéríteni ezeket a papokat, hogy engedékeny, békülékeny katolikusokká váljanak.

A házasság egyházi érvénytelenítése úgy elkorcsosult, hogy katolikus válásnak hívják. Az érvénytelenítések többsége egyáltalán nem érvénytelenítés, hanem valójában válás. Általában megkönnyítik az emberek számára. Az Egyház tolerálja a homoszexualitást és más olyan magatartást, amelyek teljesen összeegyeztethetetlenek az Egyház tanításával. Sok katolikus kijelenti: „Ez így nem jó! Szervezek egy kis csoportot a feleségemmel, a gyermekeimmel és a barátaimmal, és keresünk egy papot, aki csak nekünk privát misét mond.” A földalatti Egyházban egy pap bizonyos időközönként meglátogat egy-egy családot, oktatja a gyermekeket a katekizmusra, gyóntat, misét mond és áldoztat. Így van egy működő földalatti Egyházunk, amely nem nevezi így magát, és szándékosan nem üti bele az orrát a felszíni ügyekbe. Nem keveredik vitatott ügyekbe, de létrehozza a saját gyülekezeteit és szellemi légkörét. A püspökök nem tudják, mi zajlik, vagy talán nem is törődnek vele. Úgy vélik, hogy ha uralják a külszínt, birtokolják az ingatlanokat, és van elég jövedelmük, akkor az övék az Egyház. A hitüket elveszítették, és nem tudják mi is történik.

Van tehát egy földalatti Egyház, amely erősödik. Sajnos veszélyeztetik őket a különféle vallási szekták. Hemzsegnek a látnokok, próféták, akik hirdetik, amit Urunk kinyilatkoztatott nekik az előző éjszakán, és amit a Szent Szűz mondott nekik előző nap. Beszámolnak hosszú beszédekről, amiket a Mi Urunk és a Mi Asszonyunk mondott nekik. Nem is tudtam, hogy a Mi Urunk és Asszonyunk ennyit beszélt. Ez pusztuláshoz vezet, mert a szekták megosztanak minket. Némelyek azt állítják, hogy az övék az egyedüli igaz vallás, míg mások, hogy minden szekta egyenértékű. Ez megosztja az embereket. Itt megint csak a sátán működik, megpróbálván bomlasztani a dolgokat. Ez egyik problémája a földalatti Egyháznak.

Bernard: Jelen körülmények között jogosult-e a földalatti Egyház léte?

Martin atya: Tökéletesen! Ha ez az egyetlen útja annak, hogy a gyermekeink gyónáshoz járulhassanak, szentmisét hallgassanak, és tényleg magukhoz vehessék Krisztus Testét és Vérét, akkor eszembe sem jut megkérdőjelezni. A szentségek nélkül senki sem mentheti meg a lelkét. Hiányozni fog a megszentelő kegyelem. Az ember elcsúszik és tönkremegy. Ezért a földalatti Egyházra szükség van.

Bernard: Vizsgáljunk meg egy másik kérdést. Tételezzük fel, hogy van egy disszidens teológus vagy egy aposztata püspök. Az ilyen emberek részei-e Krisztus Misztikus Testének?

Martin atya: Nem! Az aposztata, a hitehagyott megszűnt tagja lenni Krisztus Misztikus Testének. A hívők nem tartoznak neki engedelmességgel. Ha egyszer egy püspök aposztata, semmiféle engedelmességgel nem tartozunk neki. Persze ő képes lehet az egyházjogra hivatkozni magával szemben. Arra is képes lehet, hogy polgárjogi úton támadjon magára, de Isten előtt, ami az igazi keresztény igazságszolgáltatás, nincs hatalma. Már régen meg kellett volna fosztani funkciójától. Az Egyesült Államok és Kanada hitehagyott püspökeit a népnek és a magasabb egyházi hatóságoknak már régen el kellett volna mozdítaniuk. Sajnos nem váltották le őket, de engedelmeskedni nem kell nekik. Egy eretneknek – már ha valóban eretnek – nem kell figyelmet szentelni. Ehelyett inkább imádkoznunk kell értük. Ez minden. Az aposztata püspököket le kellene váltani.

Bernard: Olyan helyzetben vagyunk-e, ahol az intézményes Egyház nem feltétlenül egyezik meg Krisztus Misztikus Testével?

Martin atya: Nem, nem egyezik meg. Emlékezzünk rá, hogy volt idő, amikor a legtöbb püspök ariánus eretnek lett. Newman bíboros az ariánus eretnekséget tanulmányozva arra az eredményre jutott, hogy volt idő, amikor a püspökök 80 százaléka ennek az eretnekségnek a híve volt. Az ariánusok irányította templomokban a papság soha nem említette sem Jézust, sem pedig a Szentlelket. Csak az Atyaistenről beszéltek, mivel az ariánusok nem hittek másban. Newman rámutatott, hogy a nép, nem pedig a papság vagy a pápa mentette meg a kereszténységet az ariánus eretnekségtől. A nép hite ösztönösen helyes volt. Végül is az Egyház kidobta magából az ariánus eretnekséget, de ehhez 300 esztendő kellett. Ez az eretnekség körülbelül a hetedik század elejéig nem halt ki. Ilyen veszedelmesnek bizonyult. A mai válságban is maga a nép fogja megmenteni az Egyházat. Isten az embereken keresztül fogja elutasítani a mai eretnekségeket. Addig a népnek az Egyház törvényes hatóságához kell fordulnia, ha van törvényes hatóság, amely hajlandó gyakorolnia a felelősségét és megmondja az embereknek a kinyilatkoztatás igazságait.

Bernard: Megtámadta a sátán magát a liturgiát is?

Martin atya: Ez igen sikeres támadás volt. A cél igen egyszerű. A sátán céljai egészen egyszerűek. Mindig fontos helyeken támad. A nap, amikor már többé nem mondanak misét, a vég lesz, de nem csak az Egyház, hanem a világ számára is. Miért mondom ezt? Azért, mert a mise a Kálvária pontos és teljes megismétlése. Ez maga a Kálvária vér nélkül. Az áldozat mindennapos bemutatása, ahogy azt Szent Malachiás próféta egyszer mondta: megelőzi Isten haragját, és megnyer minden kegyelmet a világban. Ha a mise bemutatása megszűnik, vége lesz az Egyháznak, és vége a világnak is. Semmi kétség. A kereszténység eltűnik egy fekete lyukban, és a világ vele megy, mert nem lesz többé semmiféle kegyelem. Nem lesz többé semmilyen áldozat. Mindennek vége lesz! Úgy hiszem, hogy a pokol minden kegyelem szörnyű hiánya kell, hogy legyen. A második világháború koncentrációs táboraiban a papok a hálóbarakkokban lopva mondott titkos szentmiséken mutatták be az áldozatot a foglyoknak. Most viszont, ha a szentmise megszűnik, nem lesz áldozat.

Mindig csodálom a régi római (tridenti) misétől való irtózást és az elutasítást, különösen sok püspök és pap részéről. Én pap vagyok. Ha holnap lemegyek a Ferreri Szent Vince plébániára a 66. utca és a Lexington sugárút kereszteződésénél, és Bermuda sortban, rögbi pólóban, sárga sapkában, két kakaduval a vállamon belefognék egy újszerű misébe, megcsodálnának a kreativitásomért. Ha kimennék a hagyományos miseruhában, és elkezdeném mondani „Introibo ad altare Dei”,[52] hívnák a rendőrséget. Ez a különbség. Gyűlölik a régi misét. Keith Symons a floridai Pensacola–Tallahassee egyházmegye püspöke megvetően beszélt a „mészárszéki papokról”. A lehető legnagyobb gyalázat így beszélni Krisztus véres önfeláldozásáról. „Ezek a legnagyobb mészárosok” – mondta. Egy másik püspök azokról a papokról beszélt, akik arccal a fal felé fordulva önmaguknak beszélnek. Ez a tridenti misére vonatkozott, amit az oltárral szemben, Isten felé fordulva mutatnak be, a pap mögött a hívekkel, akik szintén Isten felé fordulnak. A régi misével szembeni megvetésük és gyűlöletük hihetetlen méretű. Mindent megtesznek, hogy ne mondják ezt a misét, még úgy se, hogy a pápa kétszer is felszólította a püspököket, hogy hagyják. A pápa azt mondta: „Azt a misét mondjátok a népnek, amelyiket akarják.” De ellenállnak. Sok püspök kelletlenül hagyja, remélve, hogy magától elhal.[53] Néhányan a régi misét az új mise szertartásával összekeverve meghamisítják. Az elpusztítására törekvő cselszövés egy Annibale Bugnini nevű ember, egy monsignore agyában született, aki már meghalt, Isten ítélőszéke elé került. Biztos vagyok benne, hogy Annibale meglátta a fényt. Vajon hova jutott? Csak Isten tudja. Legyen hozzá Isten könyörületes, mert ördögi ember volt. Egészen nyíltan kimondta akaratát, hogy a mise olyan legyen, hogy minden protestáns, minden zsidó vagy bármilyen emberi lény részt vehessen rajta és otthon érezze magát. [54]

Annibale Bugnininak sikerült megvalósítania a célját. Olyan rossz és eretnek misét alkotott, hogy két bíboros elment VI. Pálhoz, és azt mondták neki: „Ha bevezeted ezt a misét, mi eretneknek nyilvánítunk téged!” VI. Pál visszavonta a misét. Ennek a liturgiának semmi köze nem volt a miséhez. Ennél nem volt áldozat, sem oltár, sem offertórium (felajánlás). Később ennek a misének a módosított formájával jöttek elő. Itt-ott szavakat raktak bele, létrehozva azt a keveréket, ami ma is létezik. Az új miserítus általában érvénytelen. Erőfeszítésre van szükség, hogy a Novus Ordót érvényessé tegyük. Érvényessé lehet tenni, de ehhez erőfeszítésre van szükség. Normális körülmények között érvénytelen. VI. Pál pápa vezette be az egyetemes Egyház számára. Több száz misén voltam. Kötelességemnek tartottam, hogy elmenjek a Novus Ordo misékre, csak hogy megfigyeljem a szertartást. Észrevettem, hogy a Novus Ordo misék túlnyomó része érvénytelen. Ez nem csoda. Ha mise után beszélsz a pappal, néha rájössz, hogy az nem hiszi, hogy a mise valójában a kálváriai áldozat. Hogy nem hisz a kegyelemben. Nem hisz a pokolban vagy a Megváltóban. Hisz viszont egy közösségi ünneplésben, ahol mindenki szereti és megcsókolja egymást. Nem hisz a misében mint Krisztusnak az oltáron végbemenő megváltó aktusában, ahol az emberek tisztelik és imádják a Megváltót. Mindebben nem hisz immár. Az apácák sem. Valójában sok apáca hisz, de az ilyenek kisebbségben vannak. Van sok jó pap. A hívő püspökök kisebbségben vannak. Azt hiszem, aki tudni szeretné, milyen rossz a helyzet, el kellene olvasnia a Los Angeles-i Mahony bíboros pásztorlevelét az Oltáriszentségről. Biztosíthatok mindenkit, hogy nincs egyetlen egy indiai guru vagy swami,[55] aki ne lenne elragadtatva tőle. Egy guru vagy egy swami elolvassa ezt a levelet, tökéletesen elégedett lesz vele, és soha nem gondolna arra, hogy katolikus legyen. Ebből a levélből teljesen nyilvánvalóvá válik, hogy Mahony bíboros nem hiszi, hogy Krisztus valóban jelen van az Oltáriszentségben. Nem hisz a Kálvária valódi áldozatában. Ez a bíboros nem hisz! Ha hisz, akkor gondosan elrejti a hitét mindenki elől.

Bernard: Foglaljuk össze ezt az interjúsorozatot. Láttuk a sátánnak az egyéni lelkekre, a világ politikai rendszerére és magára az Egyházra irányuló támadását. Rémítő látvány. Van-e valamiféle remény számunkra? Mi lesz ennek a vége?

Martin atya: Van remény. Több is, mint remény. Biztosak lehetünk abban, hogy minden jobb lesz, mint valaha. Azt az ígéretet kaptuk, amit Krisztus is, amiből tudta, hogy feltámad a harmadik napon, győzedelmesen az égbe emelkedik, és uralma örökre megmarad. De tudta, és mi is tudjuk, hogy a jelenlegi szorult helyzetből és nyomorúságból való kilábalás rendkívül fájdalmas lesz. Ezt tudjuk a történelemből, tudjuk az Írásból és Fatimából is. Abból, amit a jelenlegi pápa[56] mond és állandóan ismétel. Még Ratzinger bíboros is azt mondja, hogy a neheze még hátra van, mielőtt a helyzet jobbra fordul. Még nem látszik fény az alagút végén. Vagyis nincs lehetőségünk a bajok elkerülésére. Ezért mondom a családom fiatal tagjainak: „Nem vagytok tudatában, de életetek legjobb éveit élitek.”

Bizonyos, hogy az emberiség egy nagy próbatétele még előttünk van. Nagyon nehéz helyzetről beszélünk, amibe nem Isten vezetett minket, hanem az emberi tévedések sodortak bele. A pápák tévedései, a püspökök, a papok, az apácák és a világiak tévedései miatt kerültünk ebbe a helyzetbe. Nem mindenki hibás abban, ami történik, de Isten törvénye az egész fajt megbünteti néhánynak a bűneiért. Ezt tette Ádámmal, Évával és azok leszármazottaival. Ez történik egy családban is, ahol a szülők vétke kihat a gyerekekre. Tehát valamennyiünket érint az emberiség nagy megpróbáltatása.

Bernard: Köszönöm, Martin atya, ezeket az interjúkat.

Martin atya: Köszönöm, Bernard, öröm és áldás volt számomra. Isten áldja meg magát és a hallgatóinkat is.

Notes

[←1 ]

A II. Vatikáni zsinatot megelőzően ezt az imádságot mondtuk el minden csendes mise után.

Mind: Üdvözlégy Mária, malaszttal teljes, az Úr van teveled, áldott vagy te az asszonyok között, és áldott a te méhednek gyümölcse, Jézus. Asszonyunk Szűz Mária, Istennek szent Anyja, imádkozzál érettünk, bűnösökért, most és halálunk óráján. Ámen. (Háromszor)

Mind: Üdvözlégy mennyország királynéja, irgalmasságnak Anyja, élet, édesség, reménység, üdvözlégy. Hozzád kiáltunk Évának számkivetett fiai. Sírva és zokogva hozzád sóhajtunk e siralom völgyéből. Azért, Szószólónk, fordítsd ránk irgalmas szemedet; és Jézust, a te méhednek áldott gyümölcsét, nekünk az élet után mutasd meg. Ó irgalmas, ó kegyes, ó édes szűz Mária!

Pap: Imádkozzál érettünk, Istennek szent Anyja!

Hívek: Hogy méltók lehessünk Krisztus ígéreteire!

Pap: Könyörögjünk. Úristen, erőnk és oltalmunk, hozzád kiáltó népedre kegyesen tekints le, és a dicsőséges és szeplőtelen Szűzanya, Mária, az ő jegyese Szent József, Szent Péter és Pál apostolok és minden szentek közbenjárására könyörgéseinket, melyeket a bűnösök megtéréséért, az Anyaszentegyház szabadságáért és fölmagasztaltatásáért hozzád intézünk, kegyesen és irgalmasan hallgasd meg. Ugyanazon a mi Urunk Jézus Krisztus által.

Hívek: Ámen.

Mind: Szent Mihály arkangyal, védelmezz minket harcainkban; a sátán gonoszsága és incselkedése ellen légy oltalmunk. Parancsoljon neki az Isten, esedezve kérjük; és te, égi seregek Fejedelme, a sátánt és más gonosz szellemeket, kik a lelkek veszedelmére törnek e világon, Isten erejével taszítsd a kárhozatra. Ámen.

Pap: Jézus szentséges Szíve!

Hívek: Irgalmazz nekünk! (Háromszor)

(Magyar-latin misszálé az év minden napjára [össz. Szunyogh Xavér Ferenc], Szent István Társulat, Budapest, 1933, 1428–9. o.)

Az interjú elolvasása után bizonyosak vagyunk abban, hogy mindenki szükségét érzi ennek az imádságnak az elmondását, még akkor is, ha Egyházunk eltörölte. Tegyük meg, maradjunk a szentmise után a templomban ezt elimádkozva.

[←2 ]

Ez a magyar megnevezés leegyszerűsítés. Az eredeti latin neve: Iusiurandum contra errores modernismi. Pontosan magyarra fordítva így szól: A modernizmus tévedései elleni eskü, melyet X. Pius írt elő az 1910-ben kiadott Sacrorum antistitum kezdetű motu proprióban, és az alszerpapság rendjétől felfelé minden egyházi rendhez le kellett tenni.

[←3 ]

New York város öt kerületéből az egyik.

[←4 ]

Az eredetiben Old Scratch..

[←5 ]

Lásd Zsolt 107 (106),8.

[←6 ]

Valamit valamiért.

[←7 ]

1Pét 5,8.

[←8 ]

Mt 26,53.

[←9 ]

Az eredetiben „boob tube”.

[←10 ]

Az eredeti címe: Hostage to the Devil.

[←11 ]

Az eredetiben: The Exorcist. A könyvnek ugyanez a címe.

[←12 ]

Ez a régi latin, vagy tridenti szentmise, melyet V. Piusz pápa Quam primum kezdetű bullája rendelt el (1570. július 14-én). Mindvégig érvényben volt a II. Vatikáni zsinatig.

[←13 ]

Az interjú során Martin atya megjegyzései a Novus Ordo miséről (melyet a II. Vatikáni zsinat vezetett be) főleg a nyugati országokban tapasztalható túlkapásokon alapulnak. De például a magyar liturgiában is az átváltoztatás kánoni szövegét meg kellett változtatni, és újra a „sokakért” szót használják a „mindenkiért” helyett (2009 pünkösdjétől kezdve). Az angol fordítás is, itt is és sok más helyen is, az eredeti szöveghez tért vissza (az Egyesült Államokban 2011 adventjétől).

[←14 ]

A tridenti szentmise végén, az áldás után a pap felolvas egy második evangéliumot: Jn 1,1–14.

[←15 ]

Abban az időben (1984–2000 között) John O’Connor bíboros volt az egyházmegye püspöke, aki az Egyház tanításának következetes védelmezője volt.

[←16 ]

Macbeth 1,5 (Szabó Lőrinc fordítása).

[←17 ]

Ouija tábla: spiritiszta szeánszokon használt ábécés deszkalap.

[←18 ]

L. Ron Hubbard (1911–1986) amerikai sci-fi író, a szcientológia egyház megalapítója. Kifejlesztette a dianetikát, amelyet a mentális egészség modern tudományának nevezett. Mint diktatórikus okkultista szervezetet, a katolikus Egyház elítéli a szcientológiát, melynek végcélja gazdasági, nem vallási.

[←19 ]

Az Egyesült Államok egyik legrangosabb egyeteme, kadétiskolája, melyet több mint kétszáz évvel ezelőtt alapítottak. Az oktatás hármas vonalon történik: akadémiai, katonai és erkölcsi-etikai.

[←20 ]

A skapuláré (latinul vestis scapularis), vagy vállruha eredetileg földig érő kötényszerű ruha, melyet egyes szerzetek tagjai a felsőruha felett viselnek. Később ez jelképes, négyszögletes szövetdarabbá változott, sőt skapuláré éremmé is. Viselésükkel búcsúk és kiváltságok vannak összekötve.

[←21 ]

Káröröm.

[←22 ]

Eredetiben: junk bond.

[←23 ]

American Civil Liberties Union (ACLU). Története során a polgárjogot védte sok vitatott ügyben. Itt számunkra a legfontosabb a mai állásfoglalása a homoszexuálisok mindenféle „jogainak” védelmében, az azonos neműek „házasságáért” folytatott harcában, az abortusz védelmében és az „affirmative action”, az amerikai numerus clausus életben tartásában.

[←24 ]

Planned Parenthood Federation of America (PPFA). Itt számunkra a legfontosabb, hogy évente az Egyesült Államokban végrehajtott abortuszok 30-40 százalékát ők végzik. 1970-től 2013-ig az Egyesült Államokban több mint 51 millió magzatot öltek meg a nyilvántartott adatok alapján , ami 200 abortuszt jelent 1000 szülésre (https://en.wikipedia.org/wiki/Abortion_statistics_in_the_United_States, hozzáférés: 2017. márc. 24.)

[←25 ]

Sajnos Magyarország ebben az egyik legnagyobb bűnös. Mintha terv szerint végrehajtott nemzetpusztítás történne! Az 1970–2013 években több mint 3,5 millió magyar magzat életét ölték meg a nyilvántartott adatok alapján. Ez körülbelül 640 abortuszt jelent 1000 születésre. A művi terhességmegszakítással végződő várandósságok aránya az Európai Unió tagországai között nálunk a 3., világviszonylatban a 8. legmagasabb. A népesség aránya alapján nálunk kétszer annyi magzatot öltek meg az 1970–2013 időszakban, mint az Egyesült Államokban. Lásd Error: Reference source not found. jegyzet. (https://hu.wikipedia.org/wiki/Terhess%C3%A9gmegszak%C3%ADt%C3%A1s és https://hu.wikipedia.org/wiki/Magyarorsz%C3%A1g_n%C3%A9pess%C3%A9ge, hozzáférés: 2017. március 24.)

[←26 ]

A Kolumbusz Lovagok vagy Kolumbusz Lovagjai (angolul: The Knights of Columbus) katolikus férfiak jótékonysági szervezete, amely az Amerikai Egyesült Államokban jött létre 1882-ben. Világszerte segíti a családokat, az árvákat, visszamaradottakat és más rászorulókat.

[←27 ]

A Máltai Lovagrend (The Knights of Malta) a középkor óta működő katonai jellegű szervezet. Néhány különböző szervezet viseli ma a nevét.

[←28 ]

Eredetiben: Right-to-Life mozgalom az Egyesült Államokban, mely az abortusz ellen harcol. Többek között minden év januárjában (az abortusz törvényesítésének évfordulóján) tüntetnek Washingtonban, követelve az abortusz törvényen kívül helyezését. A legutóbbi, 2017-es tüntetésükön több mint fél millió embert vett részt, a liberális sajtó elhallgatta vagy elbagatellizálta az eseményt.

[←29 ]

Lk 23,28.

[←30 ]

Magyarországon a mai keresztény vezetőség megalkotta az új alkotmányt, amely szerint a házasság egy férfi és egy nő intézménye. És ezt az egész nyugati világ nyomása ellenére tette! Ha még eltörölnénk a magzatgyilkosságot is, ami még nagyobb politikai hőstettnek számítana, a Mindenható bizonyára megjutalmazná a magyar népet.

[←31 ]

Korszellem.

[←32 ]

Szovjetunóban az Állambiztonsági Bizottság, mely a hírhedt „Cseka” utódjaként 1954-től 1991-ig működött. Elsősorban titkosszolgálati tevékenységet folytatott, azonkívül felügyelte a határ- és a kormányőrséget. Félelmetes hatással volt az állampolgárok mindennapi életére. Tevékenységét közvetlenül a Szovjet Kommunista Párt irányította.

[←33 ]

A háború 1991 és 1995 között zajlott a horvát függetlenségért, amikor Jugoszlávia felbomlott.

[←34 ]

A nyugati szövetségesek és az iraki haderő közötti háború, amely 1991. január 16-tól február 28-ig tartott.

[←35 ]

Cyrus Vance (1917–2002) amerikai ügyvéd, Jimmy Carter elnök alatt külügyminiszter 1977 és 1980 között, de azután is több ízben teljesített diplomáciai feladatokat. 1991-ben az ENSZ főtitkára különmegbízottként küldte Horvátországba, 1993-ban Boszniába.

[←36 ]

Jób 1,8.

[←37 ]

Lk 22,31.

[←38 ]

A címe eredetiben: The Keys of This Blood: The Struggle for World Dominion between Pope John Paul II, Mikhail Gorbachev, and the Capitalist West, Simon and Schuster, New York, 1990 ISBN 0-671-69174-0. A teljes címe magyarul: E vérnek kulcsai: II. János Pál pápa, Mihail Gorbacsov és a kapitalista Nyugat harca a világ fölötti uralomért.

[←39 ]

Lk 18,8.

[←40 ]

Howard Hubbard (1938–) 1977-től 2014-ig volt püspöke az Albany egyházmegyének. Az Egyház tanításához hű személyeket félreállította (beleértve saját papjait), és az azt megtagadókat helyezte kulcspozíciókba. Az Amerikai Püspökkari Konferencia nyomására több papjával szemben kellett eljárnia gyermekek elleni szexuális visszaélések miatt. Őt magát is megvádolták férfi prostituáltakkal folytatott viszony miatt. Támogatta a női papságot, egyházmegyéjében női kvázi-misét mutattak be. Katolikus szervezetek várandós anyáknak az abortusz lehetőségét ajánlották. Engedélyezte a Katolikus Szeretetszolgálatnak, hogy kábítószer-használóknak tiszta injekciós tűket adjon. Az egyik, az igazságot feltárni akaró papja, John Minkler, O’Connor bíboroshoz (lásd Error: Reference source not found. jegyzet) fordult segítségért. Később tragikus körülmények között meghalt. Egyházmegyéje katasztrofális hanyatláson ment keresztül a hívek (25%-os csökkenés), plébániák (40%), papok (75%), általános iskolák (84%) és középiskolák (84%) számát tekintve.

[←41 ]

Rembert Weakland (1927–) amerikai bencés szerzetes, Milwaukee érseke 1977-től 2002-ig. Az abortusz, a homoszexualitás, a papi pedofilia, a feminizmus, a papi nőtlenség, a női papság stb. kérdéseiben a Vatikánnal szemben foglalt állást. Együttműködött a Planned Parenthood szervezettel (lásd Error: Reference source not found. jegyzet). Kritizálta a Hittani Kongregáció Dominus Iesus című nyilatkozatát Jézus Krisztus és az Egyház egyetlen és egyetemesen üdvözítő voltáról. Malachi Martin atya, aki 1999-ben halt meg, nem tudhatta, hogy Rembert Weakland 2002-ben beismeri, és az egész egyházmegyéje előtt bevallja homoszexuális viszonyát egy szeminaristával, akinek azután 450.000 dollárt fizetett a hallgatásáért.

[←42 ]

A homoszexualitás az ördög egyik leghatékonyabb fegyvere. A nyugati „keresztény” világ szinte minden országával elfogadtatta már. Mindent elárul a következő tény. Amikor Magyarország elfogadta az új alkotmányt, az Europai Unió óriási támadásba vette. Támadásuk eredménytelennek bizonyult. Végül hajlandók lettek az új alkotmány felett szemet hunyni egy feltétellel: ne definiálják a házasságot egy férfi és egy nő intézményének. Vagyis maradjon meg a homoszexuálisok „házasságának” lehetősége. Milyen áldás, hogy Magyarországon ez az erkölcsi métely nem létezik. (Forrás: Semjén Zsolt miniszterelnök-helyettes előadása Magyarország New York-i Főkonzulátusán 2016. febr. 3-án.)

[←43 ]

Az eredetiben: The Great Force.

[←44 ]

A Wicca a XX. században létrejött pogány vallásos mozgalom. Teljesebb neve Pagan Whitchcraft, ami pogány boszorkányságot jelent. Vagy csak az istennőben vagy az istennőben és az istenben hisznek. A feministák szerint az istennő egymagában teljes, az isten csak másodlagos.

[←45 ]

Lásd a Error: Reference source not found. jegyzet.

[←46 ]

Ter 3,15.

[←47 ]

Mt 16,18.19.

[←48 ]

Lásd Error: Reference source not found. jegyzet.

[←49 ]

Az interjú idejében ő volt a pápa II. János Pál néven.

[←50 ]

Mt 16,18.

[←51 ]

A beszélgetés idején Ratzinger bíboros, a későbbi XVI. Benedek pápa, a Hittani Kongregáció prefektusa volt.

[←52 ]

Introibo ad altare Dei. Ad Deum qui lætificat iuventutem meam (Bemegyek az Isten oltárához. Az Istenhez, ki ifjúi örömmel tölt el engem.) a  régi (latin) mise első sora a keresztvetést követően.

[←53 ]

Az interjú óta ez a helyzet változott. XVI. Benedek pápa 2007-ben írt Summorum Pontificum kezdetű rendelkezése engedélyezi a tridenti szentmise mondását minden pap számára magánmiseként, és nyilvánosan is, ha a hívek egy nagyobb csoportja kéri. A rendelkezés a tridenti szentmisét a liturgia „rendkívüli formájának” nevezi.

[←54 ]

A ma is használt Római Misekönyv az Istentiszteleti Kongregáció titkárának, A. Bugnini aláírásával jelent meg (lásd például második kiadás, Szent István Társulat, Budapest 1991).

[←55 ]

Egy fajta jógi.

[←56 ]

II. János Pál.

Table of Contents

Impresszum

Tartalomjegyzék

Jegyzet

Köszönetnyilvánítás

Előszó

I. rész: Ördögűzés és megszállottság

II. rész: Az ördög és az új világrend

III. rész: A sátán füstje

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

12

13

14

15

16

17

18

19

20

21

22

23

24

25

26

27

28

29

30

31

32

33

34

35

36

37

38

39

40

41

42