Herbert Madinger

Térj vissza!

Az Istennel való kiengesztelődés útja

mű a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár (PPEK)

– a magyarnyelvű keresztény irodalom tárháza – állományában.

Bővebb felvilágosításért és a könyvtárral kapcsolatos legfrissebb hírekért

látogassa meg a http://www.ppek.hu internetes címet.

Impresszum

Herbert Madinger

Térj vissza!

Az Istennel való kiengesztelődés útja

A mű eredeti címe: Komm zurück!

Ein Beichtbüchlein. Erzdiözese Wien

Kath. Glaubensinformation, 1986

Fordította: Sz. Makay Éva

A szöveget átdolgozta: Kunszabó Zoltán

Szerkesztette: Arató László

„Vigyétek hírül testvéreimnek,

hogy térjenek vissza… !”

(Mt 28,10)

____________________

A könyv elektronikus változata

Ez a publikáció az azonos című könyv elektronikus változata. A könyv 1994-ban jelent meg a Márton Áron Kiadó gondozásában, az ISBN 963 7947 44 2 azonosítóval. Az elektronikus változat Arató László, a Márton Áron Kiadó igazgatójának engedélyével készült. A könyvet lelkipásztori célokra a Pázmány Péter Elektronikus Könyvtár szabályai szerint lehet használni. Minden más szerzői jog a Márton Áron Kiadó tulajdonában van.

Tartalomjegyzék

Impresszum

Tartalomjegyzék

Kedves Barátom!

I. Isten felé

A jó Pásztor hangja

Lehetetlennek tűnik számodra, hogy visszatérj Istenhez?

„Még ma velem leszel a paradicsomban”

Isten az elveszett juh után megy

Egy bűn van és egy adósság

Úgy véled, hogy nincsenek bűneid?

Hiszel Jézusban, a Megváltódban?

A megtérés útja a Szentgyónáshoz vezet

„Bízzál fiam. Bocsánatot nyertek bűneid!”

Miért valljam be bűneimet egy embernek?

Gyónásodnak valódi fordulatnak kell lennie

Csöndre és gondolkodásra van szükséged

Nagy szeretet, mély megbánás

A gyónásban őszintének kell lenned

Az emberi törekvések

Tartsatok bűnbánatot!

„Megesett a szíve rajtuk” (Mt 9,36)

A megbocsátásnak számos útja van

A gyónásban Jézus meggyógyítja lelkedet

Hiszed, hogy Jézus képes segíteni rajtad?

Szabadulás a sötétség hatalmától

„Az én békémet adom nektek” (Jn 14,27)

A Magasságbelitől kaptok erőt

Fel fogod ismerni mi a bűn, az igazságosság és az ítélet

Nem használ a gyónás?

Akkor képes leszel Istenről beszélni!

A gyónás titka

Honnan ered a gyónások drámai hanyatlása?

Nem létezik halálos bűn?

Búcsú a sátántól?

Ha nincsen bűn…

Aki tagadja a züllöttséget és a gonoszságot…

Engedjétek magatokat megmenteni!

Te már kiálltad Isten ítéletét?

Isten könyörületessége határtalan

Nincs reménytelen eset

De hol marad akkor Isten igazságossága?

Új szív Jézustól!

A húsvéti szentgyónás és a rendszeres gyónás

Mária közelében

Hálaima

II. A tízparancsolat

Az Isten tízparancsolata

Az első parancs

„Én vagyok az Úr, a te Istened, aki kivezettelek Egyiptomból, a szolgaság házából.” (V. Móz. 5, 6)

„Ne legyenek más isteneid” (V. Móz 5,7)

Ha lelkiismereted szavát hallod…

Tedd meg, amit Isten akar!

Keresed Istent? Vágyakozol utána?

Menekülsz Istentől? Fordulj vissza! Térj vissza!

Mi Isten jelentősége hétköznapjaidban?

Kincseddé vált az Isten? Ő számodra a legértékesebb?

Ismered Istent? Ismered Jézust?

A Szentírás olvasása közben Isten egészen közel van hozzád

Hiszed-e, hogy Isten szeret téged?

A második parancs

Te is eldobtad Isten tízparancsát?

Materializmus: az ember elbizakodottsága

A babona: hitetlenség

Önistenítés: „Olyanok lesztek, mint az Isten!”

Hamis próféták

Az Istentől elidegenedett világ fő problémája

Az alázatosság titka

A harmadik parancs

Egy nap az elgondolkodásra

Egy óra tévézés helyett: egy óra csönd

Keresni az elvesztett Istent

A kérő imádság

Tanulj meg helyesen kérni!

Kérdezd meg Istent, mit kíván tőled!

Képes vagy betölteni Isten akaratát!

A dicsőítő és a hálaadó ima átalakítja lelkedet!

Lelkiismeret-vizsgálat

Kezdd el öt perccel!

A szentírásolvasás titka…

Lelki felfrissülésed lehetősége: a vasárnap

A negyedik parancs

„Szerettek engem?”

Te magad kezdd el!

Istenre van szükséged ahhoz, hogy jó legyél

Újítsd meg házasságodat!

A szép házasság nyolc boldogsága

Beszélgetés az Istennel és a házastárssal

„Amit Isten egybekötött, ember szét ne válassza”

Elválni és újból megházasodni?

A gyermeknevelés: hivatás

Kevesebb pénzt, nagyobb családot

Imádkozzatok együtt!

Az önzés a szeretet halála

A szeretet éneke

Az ötödik parancs

Bocsáss meg, mint Jézus! Akkor békét nyersz

Mondj le a bosszúról!

Bocsáss meg! Csak így nyerhetsz te is bocsánatot!

A harag igazságtalanságot szül. Köss békét!

Veszekedés után építs hidakat!

Az ítélkezés és a pusztító bírálat

Az oktalan elégedetlenség

Az ember lelki békéje értékesebb a világ minden kincsénél

Az erőszak és az agresszivitás

Alkoholizmus

Ne rombold szét a teremtést!

Ne add fel!

A hatodik parancs

Maradj hű a boldogtalan házasságban is!

A hatodik parancs értelme: a család megőrzése

A hatodik parancs értelme: csak a megtisztult lélek láthatja Istent

A hatodik parancs értelme: kerüld el a tragikus kövekezményeket!

Az önuralomhoz vezető út

Tartsd tisztán belső világodat!

Önuralom vagy a szabadosságot növelő fogamzásgátló tabletta?

Szülői felelősség

Együttjárás és a jegyesidő

A tiszta élet csak lépésenként érhető el

A hetedik parancs

Az emberiség fő kísértése: az anyagi javak

Élj egyszerűen! A lényeges dolgokra figyelj!

Az egyszerű élet közelebb visz Istenhez

Ne pazaroljuk azt, amiben sokan hiányt szenvednek

Elhallgat a lelkiismereted, ha pénzről van szó?

Becstelenség az üzleti életben

A jóvátétel kötelez

Szociális érzékenység: igazságosság, könyörületesség, hűség

Hivatástudat: becsületesen, őszintén, lelkiismeretesen

A hétköznapok istentisztelete a kötelességteljesítés

Mire jut, és mire nem jut időd?

A nyolcadik parancs

Elvakultság

„…amikor eljön Ő, az igazság Lelke, elvezet titeket a teljes igazságra.” (Jn 16,13)

Ahol szeretet uralkodik, ott nincs helye a hazugságnak

Ne mondj rosszat senkiről!

Képmutatók!

Őszinteséged…

Az őszinteség és a becsületesség gazdag áldást hoz

Szeretettel közölni az igazságot

Néha adhatsz kitérő választ

Kilencedik parancs

A tizedik parancs

Lelkitükör

Hálaima

Kedves Barátom!

Életünk hasonlít egy búzaszemhez, amely hosszú évtizedes szunnyadás után egyszer csak kicsírázik. Mi kelti életre a búzaszemet? Egy titokzatos erő, amely látszólag éveken át halott, ha a mag nem talál a csírázáshoz megfelelő talajt. Egy napon azonban kiárad a kegyelem vize, a szeretet melengető napja, és ami a legfontosabb: a szenvedés termékeny szántóföldje fogadja magába. A búzaszem akkor pár nap alatt kicsírázik és csodálatos, terméshozó arany dísze lesz a hullámzó búzatengernek…

Testvérem, akarod, hogy a te életed is ilyen nagyszerűen kiteljesedjék? Kövesd akkor ezt a belső ösztönzést! A lelkiismereted az az erő, amely életedet Istenhez sodorja. Isten hangja szól a szívedhez, mert Ő a te jó Atyád és te az Ő szeretett gyermeke vagy. Azt mondja ma neked: „Térj vissza!” Meg akar bocsátani neked: a kibékülés ölelésével vár Téged. Atyai házába akar fogadni, hogy ezt mondhassa: „Te az én szeretett gyermekem vagy, akiben kedvem telik!” Testvérem, akarsz Atyádhoz jönni? Ezért imádkozik ismeretlen barátod:

dr. Herbert Madinger

I. Isten felé

A jó Pásztor hangja

Jézus mélységesen sajnálja az embereket, mert elhagyatottak, mint a pásztor nélküli juhok. Ki tanítja ma az embereket megkülönböztetni a jót és a rosszat? Ki magyarázza meg nekik Isten törvényeit? Ki mutatja meg nekik az utat az imádsághoz, a szeretethez és a békéhez? Ki segíti őket a megbékéléshez és az egységhez? Jézus azt mondja neked: „Nem vagy egyedül, nem vagy elhagyatott, mert én szólok hozzád és segítek neked.” Jézus a Jó Pásztor. Személyesen beszél hozzád, ahogy a pásztor nevén szólítja minden egyes juhát és kivezeti őket a legelőre. Ismered az Ő hangját? (Jn 10,3)

Mélyen benned él egy hang, amely hív és vigasztal, erősít és bátorít, vezet és óv. A lelkiismeret hangja. A mélységes békességről ismered meg, amely belőle árad. Jézus Isten hangja: minden embert megszólít. Ő a világosság; minden embernek világít akkor is, ha az éppen a legmélyebb sötétségben él. (Jn 1,4) Ő Isten szava, megszólít és bátorít: „Térj vissza! Jöjj mennyei Atyádhoz!”

– Meghallod lelked mélyén a hangot, amely téged hív: „Térj vissza! Jöjj mennyei Atyádhoz!?”

– Isten áll lelked ajtaja előtt és kopogtat. Kinyitod neki? Behívod?

Lehetetlennek tűnik számodra, hogy visszatérj Istenhez?

Azt mondod: Igen, visszatérek Istenhez, de nem most! Mert mostani gondjaim és bajaim között nincs időm Istenre. Ennek az Istentől távolodó kornak a sodrásában nem tudok az ár ellen úszni. Hiányzik az erőm, időm, gyenge az akaratom, nincs példaképem… Olyan vagy, mint a tékozló fiú, aki egy Istentől távoli országban élt, és ott Istentelen életet folytatott. Amikor bajba jutott és vissza akart térni a szülői házhoz, méltatlannak tartotta magát arra, hogy atyja megint fiának tekintse. „Nem vagyok méltó, hogy fiadnak nevezz.”

Végül mégis hazament, és így szólt atyjához: „Atyám, … vétkeztem az ég ellen és te ellened. Már arra sem vagyok méltó, hogy fiadnak nevezz, csak béreseid közé fogadj be!” (Lk 15,18-19) Atyja akkor nyakába borult, megcsókolta, lakomát rendezett és minden hatalmat és erőt megadott neki, hogy újból a ház fia lehessen. Mert fia „meghalt, de föltámadt, elveszett, de megkerült.” (Lk 15,32) Testvérem: Isten a te szerető Atyád, téged is visszafogad, ha felé fordulsz!

– Bízol benne, hogy Isten újból felemel, mint szeretett fiát?

– Kész vagy megvallani az Atyának bűneidet?

„Még ma velem leszel a paradicsomban”

Alig-alig ismerjük fel Isten szeretetét, és keveset érzünk belőle. Pedig Isten szeretete izzó, mint a Nap! Bűneink sűrű ködrétegén át mégis bágyadt fényt látunk csupán, ez a homály akadályozza, hogy igazán megtapasztaljuk Isten megbocsátó kegyelmét. Néha azonban mindenen áttör a kegyelem ereje. Ezt élhette át a Krisztussal együtt keresztrefeszített jobb lator, aki az Úr védelmére kelt a gyalázkodókkal szemben. Bűnös volt, mégis azonnali bűnbocsánatot kapott Jézustól: „Még ma velem leszel a paradicsomban.” (Lk 23,43)

Isten irgalma olyan nagy, hogy az „igazak” felháborodásukban felkiáltanak, amiért Isten a bűnösöknek olyan könnyen és gyorsan megbocsát. A tékozló fiú bátyja haragos lett, mert atyja a hazatérőnek örömlakomát rendezett ahelyett, hogy megfenyítette volna. Akkor az apa így szólt hozzá: „Gyermekem, örülnünk és ünnepelnünk kell, mert öcséd elveszett és újból megtaláltuk!”

– Testvérem, hiszel mennyei Atyád rád áradó könyörületében?

– Bízol benne, hogy megbocsát neked, ha kéred? Atyám, bocsáss meg nekem!

Isten az elveszett juh után megy

Tiltakozunk, ha minket valami „elveszett bárányhoz” hasonlítanak, mert először is nem vagyunk juhok, másodszor pedig nem érezzük magunkat annyira bajba jutott, elveszett embereknek. Mégis jól esik, amikor törődnek velünk barátaink, és hívő keresztényekkel, jó papokkal ismertetnek össze bennünket. Milyen sokat köszönhetünk az ilyen embereknek, az ilyen papoknak! Isten maga a Jó Pásztor, aki utánamegy az elveszett juhnak míg meg nem találja. „Ha megtalálta, boldogan veszi vállára. Hazatérve összehívja barátait és szomszédait és azt mondja nekik: Örüljetek velem, mert megtaláltam elveszett juhomat.” (Lk 15,5-6)

Testvérem, ismerd fel Isten könyörületét, amely követ téged! Olyan sok ember által szólt már szívedhez. Hallgattál rá? Vagy rólad is azt mondja Isten: „Naphosszat kitárom karomat a hitetlen, ellenszegülő nép felé” (Róm 10,21)

– Hallgattál azok szavára, akik téged Istenhez visszahívtak?

– Vagy süket a füled és kemény a szíved a Jó Pásztor szavaira?

Egy bűn van és egy adósság

Jézus beszédeiben megtérésre hívta az embereket. „Térjetek meg!” (Mt 4,17) Jézus tudta, hogy azok az utak, amelyeken az emberek a boldogságot keresik, hamisak. De mi a bűn? Miért hamisak az útjaink? Testvérem, legfőbb kísértésünk abban áll, hogy Isten nélkül akarunk élni, mintha mi önmagunk lennénk saját magunk istenei. A bűn elkülönülés Istentől, menekülés Istentől olyan utakon, amelyek tőle mind távolabb vezetnek. Igen testvérem, ez a halálos miazma, amely áthatja az ember tudatát a Sátán hazugsága: „Olyanok lesztek, mint az Isten!” (1Móz. 3,5) Az őskísértés önmagunk felmagasztalására késztet, saját hatalmasságunk ünneplésére. Az egoista ember nem akar meghajolni az isteni akarat, a belső „kell” előtt. Így mulasztjuk el betölteni Isten ránk vonatkozó szándékát, így válunk az Ő adósaivá. Barátom, testvérem, miben álltál ellen Isten akaratának? Miben vagy önző? Tekintettel vagy-e másokra? A rossz bennünk a bűn: mi rosszat tettél felebarátodnak? Az „én-központú ember” könnyeket és gyászt hagy maga után mindenütt, míg végül maga éli megkéső magányosságát és hidegségét, a keserűséget és a csalódást. Az Isten nélküli világ értelmetlen és szeretet nélküli.

A bűn az, ami téged Istentől elválaszt. Gondolkozz el, mik azok a dolgok az életedben, amelyek eltávolítanak Istentől. Valóban fontosabbak ezek számodra mint Isten végtelen szeretete?

– Haza akarsz térni Atyádhoz? Új életet akarsz kezdeni?

Úgy véled, hogy nincsenek bűneid?

Nincs szükséged a megtérésre?

Mindenütt arról beszélnek, hogy a modern embernek nincs már bűntudata. Az Egyház azon töri a fejét, hogyan hozhatná vissza a hívőket a gyóntatószékbe. Pedig egyszerű a megoldás. Fiatal papjaink azt vették észre, hogy bár sok fiatal érkezik az ifjúsági találkozókra és lelkigyakorlatos napokra, a gyóntatószékek mégis nagyrészt üresek. De amint teljesen átadták az életüket Istennek, azonnal megtérnek! Valamennyien a gyóntatókhoz igyekeznek, hogy megtudják, miként szabadulhatnának meg téves kötődéseiktől.

Csak ha egészen Istenhez akarod kötni magadat, és hozzá teljes szívedből hű akarsz maradni, veszed észre az akadályokat, amelyek gátolják belső egyesülésedet Istennel. – Mi a bűn? Mi a gonoszság? A gonoszság elválaszt téged Istentől. Ami téged Istentől elválaszt, az a gonoszság!

– Testvérem, felismered a gonoszságot, amely téged Istentől elválaszt?

– Akarsz teljes szíveddel Istenhez kötődni?

Hiszel Jézusban, a Megváltódban?

Testvérem, légy bátor felismerni Isten csodálatosságát és saját életed jelentőségét: Isten arra hívott téged, hogy az Ő életében részesülj, átéld az Ő nagyszerűségét, az Ő örökkévalóságát. Azt mondja neked: „Mindaz, ami az enyém, a tiéd, és ami a tiéd, az enyém.” (Jn 17,10) De eggyé válhat-e Istennel a bűnös, a porszem, az egoista ember? Nincs-e szüksége a bűnösnek egy tüzes kohóra, amelyben megtisztul gonoszságától?

Testvérem, a szeretetnek ez a lángja Jézus. Ő mindent meg akar osztani veled, mert a szeretet adakozó. Ha hiszel benne, az Ő útját fogod járni és az Ő életét élheted. „Mindaz, ami az enyém, a tiéd, és ami a tiéd, az enyém.” Neked adja istenségét és te neki adod bűnösségedet. Ő hordja bűneidet, és te hordod istenségének kegyelmét. Helyetted megy a Golgotára, és te helyette a mennyországba. Ez a szeretet. Ez a megbocsátás. Ez a megváltás. Akarsz Jézus útján járni?

– Testvérem, hiszel Jézusban, a te Megváltódban?

– Akarsz Jézussal élni és az Ő útját járni?

A megtérés útja a Szentgyónáshoz vezet

Jézus prédikációinak magva a megtérés. „Az idő betelt: közel van az Isten országa. Térjetek meg és higgyetek az üdvösség jóhírében”. (Mk 1,15) Csak ha elfordulunk a fölöslegestől, akkor sikerül a fontos felé fordulnunk. Életünk megváltoztatása nélkül lehetetlen hinni Jézusban. A megtérés előfeltétele a keresztségnek. „Tartsatok bűnbánatot… és keresztelkedjék meg mindegyiktek Jézus Krisztus nevében bűneitek bocsánatára” (Ap.csel. 2,38). Minden ember hivatalos erre a megtérésre. Ahogy a virágok virágzásra teremtettek, úgy az ember arra teremtetett, hogy teljesen és egészen Istenhez forduljon. Ez a mi életfeladatunk. De hol marad a keresztényeknek ez a megtérése a gyakorlatban? Manapság nagyon sok csecsemőt megkeresztelnek.

De mikor térnek meg a megkereszteltek a valóságban? Kereszténység megtérés nélkül fából vaskarika. Amikor általánossá vált a gyermekek megkeresztelése, akkor vált a megtérés legfontosabb eszközévé a gyónás. A gyónás minden alkalommal új megtérés, a lelkiségnek felélesztése. A gyónás visszatérésed Istenhez.

– Elhatároztad már, hogy magadat teljes szívedből Istennek adod?

– Gyónásaid közt volt-e már valódi megtérés?

„Bízzál fiam. Bocsánatot nyertek bűneid!”

Nincs olyan ember, aki eltörölhetné bűneidet, csak Jézus, aki magára vette helyetted a bűnhődés szenvedését. Ő bocsátja meg a gyónásban bűneidet: „Bízzál fiam! Bocsánatot nyertek bűneid” (Mt 9,2) Jézus az apostoloknak (s utódaiknak, a püspököknek és papoknak) hatalmat adott a bűnök megbocsátására az Ő nevében. Amit megbocsátanak, az a mennyekben is meg van bocsátva. Ahol a feloldozást Jézus nevében mondják, ott a feloldozás Isten előtt is érvényes. „Amit megköttök a földön, megkötött lesz a mennyben is, és amit feloldotok a földön, a mennyben is föloldott lesz.” (Mt 18,18)

Testvérem, bízzál Jézusban! Csak Ő veheti el a bűneidet. Senki más, sem pszichiáter, sem orvos. Jézus az orvos, aki gyógyít és életre támaszt. Ő a bűnösöket hívja, és nem az igazakat. Neked is ezt akarja mondani: „Bocsánatot nyertek bűneid!”

– Hiszed-e, hogy Jézus a gyónásban valóban eltörli bűneidet? Hogy meggyógyítja lelkedet és új életre támaszt?

– Hiszed-e, hogy Jézus a legborzalmasabbat is megbocsátja neked?

Miért valljam be bűneimet egy embernek?

Hol van ma Jézus? Hogyan ragadhatjuk meg, hogy életünk újra egészségessé váljon? Jézus mindenütt jelen van, ahol a keresztények az Ő nevében összegyűlnek, imádkoznak, Isten szavát hallgatják, misét ünnepelnek, Isten országáért dolgoznak. Köztünk van az Eukarisztiában kenyér és bor színe alatt. De láthatóbban jelen van köztünk a papok személyében. Ha a pap Jézus nevében igét hirdet, a mise eukarisztikus áldozatát bemutatja, bűneinkből feloldoz, akkor Jézus van köztünk.

Testvérem, ez a legmegrázóbb: Jézus maga oldoz fel a gyónásban! A pap Jézus személyében cselekszik: „Amint engem küldött az Atya, úgy küldelek én is titeket… Akinek megbocsátjátok bűneit, bocsánatot nyert, akinek pedig megtartjátok, az bűnben marad.” (Jn 20,21-23) Testvérem, a gyónásban nem embernek mondod el bűneidet, hanem Jézusnak, a te Megváltódnak!

– A gyónás elején jó, ha nyomatékosan mondod: „Beismerem Isten előtt bűneimet…” Hiszel benne, hogy Jézus, Krisztus, az Istenember előtt gyónsz?

– Hiszed-e, hogy Jézus meg tud gyógyítani bensődben és megszabadít, ha nyíltan megvallod bűneidet?

Gyónásodnak valódi fordulatnak kell lennie

Sokan panaszkodnak arra manapság, hogy a gyónások nem segítenek a megtisztulásban, és továbbra is ugyanazokat a bűnöket követik el. De valóban igazi megtérés volt-e gyónásod? A gyónás erejét akkor tapasztalod meg, ha megtérésed valódi megtérés, igazi Hozzá- és hazafordulás. Valóban meg kell fordulnod, véget vetned a bűnnek! Ha rájöttél, hogy hazug vagy, érzéki ember, beképzelt, vagy éppen tolvaj; akkor szakítanod kell az akarattal elkövetett bűnnel. Kerülnöd kell a bűnre vezető alkalmakat is, hogy megakadályozd a visszaesést. Nem teheted ezt tessék-lássék módon, nem köthetsz kompromisszumokat! Meg kell értened, hogy nem maradhatsz tovább közösségben a bűnnel. De erőt ehhez csak a Jézushoz való igazi megtéréstől kaphatsz. Meg kell „érintened” az élő Jézust, hogy tapasztalhasd erejét. „Erő áradt ki belőle, és mindenkit meggyógyított.” (Lk 6,19) Megtérésednek valódi Istenhez térésnek kell lennie, amely egész további életedet meghatározza. Jézusnál kell maradnod, vele laknod, nála otthon lenned. Ehhez szükséged van az imádságra és Isten állandó közelségére, különben elnyel a kísértések árja, és egy Istentől távoli világ balgasága.

– Valóban szakítani akarsz a bűnnel?

– Otthon vagy Jézusnál? Otthon érzed magad Istennél?

Csöndre és gondolkodásra van szükséged

Minden embernél eljön a pillanat, amikor elgondolkodik a sorsán. Akkor, amikor Isten világosságát és közelségét kiönti a lélekre, vagy akkor, ha látszólag minden összeomlott és értelmetlennek tűnik. Akkor az ember keresi a biztos fogódzókat és kérdezni kezd: kihez is tartozom én? Teljesen egyedül maradtam? Nincs több fény az életemben? Jóvátehetem-e még igaztalanságomat? Saját magam vagyok az oka, hogy szerencsétlen vagyok?

A kegyelem órája a megbánás órájává válhat. Az értelmetlenségtől való undor megragad, nem akarsz többé rabszolgája lenni kívánságaidnak, erőszakos cselekedeteidnek. Már megismerted a semmi mélységét és sötétséget. Borzongsz. Haza akarsz térni Atyádhoz, új életet akarsz kezdeni. Ez a megtérés órája. Testvérem, ne várd meg, hogy előtűnjön a mélység. Végy időt elgondolkodásra, ajándékozd magadnak a csöndet. Gondolj életed céljára, értelmére, az atyai házra, lelked gyógyulására. Látod már szemeid előtt a célt? Akkor felismered, mi választ el Istentől.

– Tudatosan menekülsz a gondolkodás elől?

– Keresed a kábulatot, hogy ne kelljen gondolkodnod?

– Vagy elvesztetted az ellenőrzést életed fölött?

– Hagysz magadnak időt rendszeresen az elmélkedésre?

Nagy szeretet, mély megbánás

Isten mindenkinek megbocsát, aki igazán megbánja bűneit. Bennünket is felszólít, hogy bocsássunk meg mindenkinek, aki megbánást mutat:  „Ha vétkezik ellened testvéred, fedd meg, de ha megbánja, bocsáss meg neki. Ha napjában hétszer vétkezik ellened, de hétszer jön hozzád, és azt mondja: Sajnálom –, bocsáss meg neki.” (Lk 17,4) Milyen kegyelmes lehet maga az Isten, ha teremtményeitől ilyen irgalmat, megbocsátást vár el! Hidd el, Ő mindenkinek megbocsát, aki bánkódik bűnei miatt. De milyen az igazi bűnbánat?

Testvérem, igazi bánata csak annak van, aki igazán szeret! Aki igazán szeret valakit, annak nagyon fáj, ha távol kerül a szeretett lénytől, és minden erejével igyekszik, hogy ismét a közelébe jusson. Bűnbánatunk csak akkor igazi, ha azért bánkódunk, mert vétkeink miatt távol kerültünk szerető Istenünktől. A városszerte ismert bűnös nő szakadatlanul sírt és csókolgatta Jézus lábát, amikor hazatalált Istenhez és feladta régi életét. Ő volt az igazi bűnbánó. „Bocsánatot nyert sok bűne, mert nagyon szeretett.” (Lk 7,47)

– Testvérem, megbántad, hogy távol éltél vagy élsz még ma is Istentől?

– Megbántad, hogy sok minden áll még közted és Isten között? Változtatni akarsz ezen?

A gyónásban őszintének kell lenned

A gyónásban Jézus az orvosod, Ő az, aki képes meggyógyítani lelkedet. Minden orvosnak először ismernie kell a betegséget, amit gyógyít. A lelki orvoslásnak is diagnózisra van szüksége. Ezért egészen őszintének kell lenned a pappal: milyen lelki problémákkal küszködsz? Hol van a baj gyökere? Mi az oka erőszakosságodnak, kétségbeesésednek, félelmednek, keserűségednek?

Őszintén kell beszélned a gyónásban. A keleti egyház úgy nevezi ezt: a lélek megnyitása. Meg kell nyitnod lelkedet Jézus előtt. Csak így léphet belsődbe az igazság, hogy meggyógyítson téged. Csak ha feltárod Jézus előtt a lelkedet, úgy tudja Ő a beteg helyet megérinteni és meggyógyítani. Ne leplezz el, ne szépíts meg semmit! Krisztus az igazság, belép szívedbe és meggyógyít téged. Az igazság akkor is gyógyít, ha ez néha fájdalmas. Sok gyónás erőtlensége a nyíltság és az őszinte megvallás hiányából származik.

– Gyónásodban szépíted magatartásodat?

– Van bátorságod, hogy gyónásodban az igazat mondd? Vagy hiányzik belőled az alázat?

Az emberi törekvések

Ismered a mondást: „A pokolhoz vezető út jószándékkal van kikövezve.” Régi tapasztalatot fejez ki: Emberi akaratunknak egyszerűen nincs ereje életünket úgy alakítani, ahogy azt elhatározzuk. Nem hiszek a pusztán emberi szándékokban, legyenek akármilyen nemesek is. Fájdalmas csalódásokat hoznak neked, és végül fel kell adnod a magad erejéből folytatott harcot. Testvérem, én valami másban hiszek: kösd magad egész szíveddel az Istenhez! Mondd neki: Uram, Te mindent tudsz, azt is tudod, hogy szeretlek Téged! Segíts nekem, hogy hűséges maradjak!

Testvérem, én a lassú fejlődésben hiszek. Minden élő növekszik, fejlődik. Egyik napról a másikra nem lehetsz egészen mássá, aki már soha meg nem botlik. De lépésről lépésre életedet Isten bensőséges közelébe vezetheted. Ez lehetséges. És akkor Ő maga fog neked erőt adni a növekedéshez, a gyógyuláshoz. Ő szabadít meg a gonosztól, ő segít az egyenes úton járni. Nem hiszek a kívülről ránk kényszerített, erőszakos jóakaratban. Az ilyen szándék törékeny, vagy összetör téged. Isten gyengéd, gyógyító kegyelmében hiszek: ebből táplálkozz! Akkor gyónásod is eredményes lesz.

– Testvérem, kérdezd Istent, hogy mi az, amit meg kell változtatnod! Tudod? Meg akarod tenni?

– Fordítasz elegendő időt arra, hogy Istenre figyelj, mit is akar tőled?

Tartsatok bűnbánatot!

A gyónást a bűnbánat szentségének is mondják. A bűnbánat fogalmába azt is beleértjük, hogy nem csak megbánjuk bűnös cselekedeteinket, de el is fordulunk azoktól, és a továbbiakban már a jóra törekszünk. A görög ősszövegben a megtérés (metanoia) szó visszafordulást, értelemváltozást jelent. Miért van a „bűnbánat” szónak olyan ijesztő jelentése? Egyáltalán, érdemes-e bánkódni? Olyasmit megbánni, olyasmiről lemondani, amit addig jónak tartottunk? „Aki meg akarja menteni életét, elveszíti azt, de aki érettem elveszíti életét, megtalálja azt! (Mt 16,25) Az az élet, amire Jézus gondol, bizony sok lemondással jár. Kényelemszeretetedet, élvezetvágyadat, pénzsóvárságodat meg kell zaboláznod… Csak akkor juthatsz fel a hegy csúcsára, ha van bátorságod a kényelem elhagyására. Ami az életben látszólag „nyereség,” azt Jézus sokszor veszteségnek tartja.

Igazi megtérés nem lehetséges anélkül, hogy meg ne változtasd gondolkodásodat, hogy el ne hagyd az értéktelenné vált cselekedeteket a krisztusi értékekért. Az értékesebbnek ára van! Bűnös dolgokhoz kötődtél, akkor ezektől bűnbánattal szabadulhatsz csak meg. Nem birtokolhatod egyszerre Istent és régi önmagadat! Merd a jobbik utat választani! Az elégtétel, amit a gyóntató pap kiró rád, szimbolizálja azt az áldozatot, amit minden megtérés magával hoz.

– Testvérem, megtaláltad már a „szántóföldi kincset”, amiért kész vagy minden mást „eladni”? (Mt 13,44)

– Ismered-e már a tiszta lelkiismeret békéjét, amely értékesebb, mint a modern idők minden java?

„Megesett a szíve rajtuk” (Mt 9,36)

Mikor Jézus keresztülvonult hazája városain és falvain, igen sok szükséget szenvedő embert látott, és mélyen megsajnálta őket. Az emberek, mint pásztor nélküli juhok, fáradtak és meggyötörtek voltak. A helyzet hasonló volt a mostanihoz: összetört házasságok, elhanyagolt gyermekek, testet-lelket nyomorító munka, meggondolatlan élet, kísértés és bűn, Istenük elől menekülő emberek.

Manapság még súlyosabb a helyzet. Az élet rohanó folyammá vált, azt is elsodorja, aki ellenállna. Az emberek sokasága zuhant egy Isten nélküli, Isten törvényei nélküli, imádság és szívbéli béke nélküli életbe.

Testvérem, Jézus könyörületes hozzád! Higgy az Ő szeretetében akkor is, ha elvesztetted Istent a szemed elől. Higgy az Ő könyörületében akkor is, ha érzed, hogy bűnös vagy. Az Ő könyörületessége nagyobb, mint a te bűnöd, az Ő szeretete fénylőbb, mint a benned lévő sötétség, az Ő kegyelme hatalmasabb, mint lelked fáradtsága.

– Hiszel Isten irántad való könyörületességében?

– Teljes bizalommal hívod Őt? Kéred-e segítségét, világosságát, megbocsátását?

A megbocsátásnak számos útja van

Mi is tulajdonképpen a gyónás? Az nem csupán a bűnök és hibák bevallása, hanem teljes közösségre segít Istennel. A gyónásnak az a célja, hogy eltüntessen minden akadályt, amely Istennel való belső kapcsolatunk útjában áll. Ehhez hasonlóan, ha két ember között nézeteltérésre kerül sor, mindkettőjüknek kibékülésre kell törekednie. Néha – mint a gyónásban – egy nyílt, őszinte beszélgetéssel sikerül is a kiengesztelődés.

Sokszor inkább jelek, tettek, mutatják meg a békülési szándékot, egy jó szó, egy biztató tekintet, kis ajándék, odafigyelés, saját hibáink bevallása. Gyakran jobban mutatják szándékunkat az ilyen cselekedetek, mint a hosszú mondatok. Istennek is jelezheted így, hogy meg akarsz békülni Vele. Mutasd meg törekvésedet cselekedetekkel! Ez a valódi, cselekvő szeretet kibékülést és megbocsátást eredményez. Tégy jót! Ezzel bocsánatot nyerhetsz sok mindenért amit elkövettél.

– Törekszel-e megbékélésre családodban, munkatársaiddal, ha nézeteltérések fordulnak elő?

– Törekszel-e arra, hogy elnyerd Isten bocsánatát, ha hibát követtél el?

A gyónásban Jézus meggyógyítja lelkedet

Napjainkban rengeteg a lelkileg sérült ember. Sokszor saját hibájukból kerülnek bajba, legtöbbször azonban a korábbi generációk bűneit, mulasztásait szenvedik meg. A gyereket, akinek már a szülei sem kaptak elég szeretetet, senki sem szereti igazán. Az ilyen gyerek lelkében azután könnyen gyökeret ver a félelem vagy a harag, a bosszúállás gondolata, vagy a depresszió. A hazugság sokszor életformájává válik még mielőtt eljuthatott volna a jó és a rossz megkülönböztetésére. Akit életében csak lökdöstek ide-oda, az másokat is lökdösni fog.

Csak Isten ismeri a lelkeket. Csak Ő tudja megkülönböztetni, hogy mi fakad saját hibánkból és mit örököltünk elődeinktől, akik átgörgették terheiket gyermekeikre. Jézus az orvos, aki meg tudja gyógyítani lelkünket. Meggyógyít a szentgyónásban, ha hiszünk benne. Ő meggyógyította a bénákat, nyomorékokat, vakokat, némákat és sok más beteget. (Mt 15,30) Téged is meggyógyít, ha bízol benne. A gyónás nemcsak a hibák felsorolása, a gyónás bizalmadat kívánja Jézusban!

– Hiszed, hogy Jézus segíteni akar a gyónásban? Hogy ki tud gyógyítani a haragból és a veszekedésből, a gyűlöletből és rossz szokásaidból? Hiszed, hogy kivezet a „nekem már úgy is mindegy” hangulatból és a sötétségből?

Hiszed, hogy Jézus képes segíteni rajtad?

Testvérem, mit jelent számodra az, hogy hiszel Jézusban? Úgy gondolod, minden el van intézve azzal, hogy Jézust Isten fiának vallod? Testvérem, Jézus a belé vetett hiten azt is érti, amit reménynek és bizalomnak nevezünk. Azt akarja, hogy sokat várj Tőle! Mert Ő a Megváltó. Ne csak az utolsó ítéletkor, vagy a mennyben számíts szeretetének megtapasztalására! Várd el Jézusodtól, hogy melletted álljon már a mostani szükségedben! Ez az élő hit, a remény Jézusban, a Megváltóban.

Erre a hitre gondol Jézus, ezért kérdezte a két vakot: „Hiszitek, hogy tudok valamit tenni veletek?” (Mt 9,28) És csak ott segített, ahol az emberek élő várakozással jöttek Hozzá, mert hittek benne. „Legyen hitetek szerint…” (Mt 9,29) Testvérem, várj többet Jézustól! Hidd el, hogy segít neked, ha a gyónásban nyomorúságodat megvallod. Aki sokat vár, sokat fog kapni, mert élő hite van.

– Mit vársz tulajdonképpen Jézustól? Segítségét csak a túlvilágon várod?

– Mit kérsz magadnak Jézustól? Hiszed-e, hogy megadja neked mindazt, amire szükséged van?

Szabadulás a sötétség hatalmától

A bűn bennünk nem olyan, mint egy gépelési hiba a papíron, amit könnyedén ki lehet javítani. Itt az ember bensőjének rettenetes harcáról van szó, a sötétség hatalmáról, a lélek mélységeiről, kétségbeesésről és gyűlöletről, félelmetes belső kényszerekről. A küzdelem során gyakran a teljes kétség, az „érdemes-e egyáltalán”, pusztító kísértése fenyeget bennünket: életre-halálra megy ez a harc. Az ember sokszor nincs felkészülve, hogy szembeszálljon a gonosz félelmetes hatalmával. Úgy érzi, hogy ez a hatalom megszállta, uralma alatt tartja, erején felül támadja.

Testvérem, csak egyvalakinek van hatalma a sötétség erői fölött, Ő legyőzte őket a keresztfán! Neked is megadja a győzelmet nevének erejével. Egyedül Ő tud téged ezektől az ijesztő hatalmaktól megszabadítani: „Gyógyítsátok a betegeket… űzzétek ki az ördögöket!” (Mt 10,8) Testvérem, ha a gonosz kínoz és azzal fenyeget, hogy leigáz, keress egy őszinte gyónásban szabadulást. Mondd el a papnak őszintén, hogy mi történik veled.

– Hiszed-e, hogy Jézus hatalmat adott apostolainak, hogy a gonosz igájától megszabadítsanak?

– Vagy kételkedsz abban, hogy Jézus képes neked segíteni a gyónásban?

„Az én békémet adom nektek” (Jn 14,27)

Egy őszinte, mindent feltáró gyónás után mélységes békét érzünk szívünkben. Már semmi akadály sem áll közted és Isten között. Elértél a célhoz, Nála vagy, az Örökkévalónál, aki megmutatta néked atyai házát. Ez a béke leírhatatlan. Megsejthetsz valamit a mennyország öröméből. Ez az Istennel való megbékélés egészen más, mint az a megelégedettség, amely egyébként egy jól végzett munka után elfog.

Az isteni béke mélységes, belső nyugalom, amelyet öröm és szeretet kísér. Lelkierő árad belőle, amilyen azelőtt nem létezett számunkra, a jóság és türelem ereje, a barátságosság és az önfegyelem ereje. Ez a béke az isteni lélek gyümölcse, amelyből mindig kapunk az Úrtól, amikor bűneink bocsánatát elnyerjük. Minden bűnbocsánat a keresztségben kapott kegyelem felszítása, hiszen a keresztség által kapjuk meg Isten lelkét. „Tartsatok bűnbánatot… és keresztelkedjék meg mindegyiktek Jézus Krisztus nevében bűnei bocsánatára. Ezzel elnyeritek a Szentlélek ajándékát.” (Ap.csel. 2,38)

– Keresed Istennél a mély, belső békét?

– Vagy úgy gondolod, megtalálhatod ezt a békét a múlandó dolgokban?

A Magasságbelitől kaptok erőt

Sokan próbálnak zabolátlan ösztöneiken uralkodni és megküzdeni a fő bűnökkel: a kevélységgel, kapzsisággal, a léhasággal, az irigységgel, a mértéktelenséggel, a haraggal, a lustasággal… Nem sikerül nekik, mert saját erejük nem elegendő. Mégis, egy napon csoda történik. Egy jó gyónásban leteszik teljes nyomorúságukat az Úr elé és azt mondják: „Uram, Te látod az én kudarcomat, most Te segíts! Én túl gyenge vagyok, de mindent meg akarok tenni, amit tőlem kívánsz.” Ettől az időtől kezdve új erő ébred bennünk. Erő, amely nem tőlünk származik. Szinte magától megy minden; Isten cselekszik, Ő adja az erőt. Ez a „mennyei erő” (Lk 24,49) az, amit Jézus kinyilatkoztat azoknak, akik teljesítik parancsait és teljesen átadják magukat Istennek. Mint a felizzított vas, amely hajlékonnyá és formálhatóvá válik: Isten formálni akarja lelkedet! Fogadj szót Neki készséges szívvel!

– Meg akarod kapni ezt a „mennyei erőt”? Akkor engedelmeskedj mindjobban Istennek! Mert ez a Szentlélek ereje, amely azoknak adatik, akik engedelmeskednek. (Ap.csel. 5,32)

– Vagy úgy véled, elég a saját erőd, hogy megszabadulj bűneidtől?

Fel fogod ismerni mi a bűn, az igazságosság és az ítélet

Gyónás után élesebben látod bűneidet, csak ekkor ismered fel, hová is jutottál valójában. Mint a hegymászó, aki egy nehéz sziklafalon felvergődött, te is csak visszanézve ismered fel, milyen veszélyes helyeken jártál. Honnan származik ez az új, mélyebb tudás a bűnről, az igazságról, és az isteni igazságszolgáltatásról? Az ember nem szívesen néz szembe saját gyarlóságaival, gonosztetteivel, inkább azt mondja: „Nem olyan nagy bűnök ezek! Hiszen mindenki így él.”

Csak ha szembe mersz nézni a teljes igazsággal, akkor ismered fel borzongva, milyen mélyre jutottál! Az „igazság Lelke” tölt el, amikor egy mélyreható gyónással visszatérsz az Úrhoz és bocsánatát, irgalmát kéred. Nyomatékosan megígérte nekünk az Úr, hogy Lelke el fog vezetni ehhez a mély belátáshoz. (Jn 16,8) Ezt az isteni Lelket éppen akkor kapod meg, amikor a gyónásban (keresztségben) megtérsz és bocsánatért könyörögsz. (Ap.csel. 2,38)

– Tudod mit jelent valójában a bűn és az isteni igazságszolgáltatás fogalma?

– Vagy ezek csak erőtlen szavak, amelyek alig jelentenek valamit számodra?

Nem használ a gyónás?

Jézus maga mondta: nem nyerhetünk bocsánatot, ha mi meg nem bocsátunk másoknak. „Ha nem bocsáttok meg az embereknek, Atyátok sem bocsátja meg bűneiteket.” (Mt 6,15) Az engesztelhetetlenség erőtlenné teszi a gyónást. Ha szívünkben haragot, elutasítást, szemrehányást, panaszt hordozunk, ott Isten Lelke nem talál helyet. Isten nem adhatja nekünk Lelkét, ha veszekedésben, gyűlöletben és irigységben élünk.

De mit tehetünk, ha gyűlölet és ellenségeskedés vesz körül bennünket mindennapjainkban? Jézus azt mondja: Imádkozz ellenségedért! Akkor felismered, hogy miért viselkedik olyan bántón, és könyörületes leszel hozzá. Akkor nem a sátánt és az ellenséget látod benne, hanem a szegény bűnöst. A gyónás erejét csak akkor ismerheted meg, ha előbb magad is megbocsátasz. „Bocsássatok meg egymásnak!” (Kol. 3,13)

– Átgondoltad már a Mi Atyánk könyörgését? „Bocsásd meg vétkeinket, miképpen mi is megbocsátunk az ellenünk vétkezőknek!”

– Vannak olyanok, akiknek még nem tudtál megbocsátani?

Akkor képes leszel Istenről beszélni!

A keresztények legtöbbje napjainkban összeszorítja ajkait, nem tud Istenről beszélni. Még saját házastársuk és gyermekeik előtt is hallgatnak, pedig Róla beszélni éppen olyan fontos számunkra, mint a kenyér és az ital. Miért ez a borzasztó elnémulás? Ha rossz a lelkiismeretünk, nem merünk Istenről bizonyságot tenni. Félünk, hogy nagyító alá vesznek minket, és ujjal mutatnak ránk: ez akar minket tanítani, amikor neki is sok van a rovásán? – Jézus határozottan feladatul adta nekünk, hogy megvalljuk Őt az emberek előtt. Az Őt megvalló keresztényekről Ő is tanúságot tesz mennyei Atyja előtt. (Mt 10,32)

Testvérem, tisztítsd meg lelkiismereted a gyónásban! Lehet, hogy azután is marad egy csomó hibád és gyengeséged, de nem fogsz félni az emberek éles nyelvétől. Az Úr a gyónásban saját Lelkét, ezt a csodálatos adományt adja neked, és az ő tanújává leszel! Ezt ígéri neked Jézus. (Ap.csel. 1,8)

– Megvallod hitedet Jézus Krisztusban?

– Vagy hallgatsz, mert félsz az emberektől?

A gyónás titka

A keresztség a vetőmag, a gyónás az abból kinövő csíra. A keresztség az Istenhez térést jelenti, a gyónás pedig a visszatérést Istenhez, hogyha a bűn által idegenbe szakadtál. A keresztség a bűnök megbocsátása általában, a gyónásban ezek a bűnök konkrétan nyernek bocsánatot: Minden rosszról beszámolsz, amit utolsó gyónásod óta elkövettél. A keresztség Jézus nevében történik, aki értünk keresztre feszíttetett és feltámadt. A gyónás is Jézus nevében történik, bízva Benne, aki értem vérét adta. A keresztségben a megtérés gyümölcsét kapod: Isten Lelkét.

Testvérem, ugyanez a titka az őszinte, jó gyónásnak is: megkapod Isten ajándékát, a Szentlelket. Ő az Isten élő Lelke, az istenközelség és istenszeretet Lelke. A gyónásban megkapod a Szentlélek erejét és tisztaságát. Testvérem, Isten Lelke, számodra az, ami a vetőmagnak a napfény és az eső: növekedni kezdesz és kivirulsz Tőle lelkedben!

– Isten Lelke számodra csak egy ismeretlen, ködös fogalom?

– Vagy már magad is tapasztaltad Isten megfogható közelségét és működését?

– Kérd Istentől az ő Lelkét! Meg fogja adni neked! (Lk 11,13)

Honnan ered a gyónások drámai hanyatlása?

A felvilágosodás kora óta Európában mind erősebben terjedt az elképzelés, hogy „az ember eredendően jó, csak a körülmények számlájára írható, ha mégis gonosszá válik. Elég tehát a körülményeket megváltoztatni, és körültekintő neveléssel jóvá alakítható; tehát az értelem az a hatalom, amelytől megigazulásunk várható…” Amikor aztán a második világháború után példátlan gazdasági fellendülés kezdődött, sokan azt gondolták, hogy itt az aranykor, amelyben az emberiség minden problémája megoldódik. Ez a magasbatörő fejlődés nem szűntette meg azt, hogy a kedvező jelenségek ellenére minden embernek meg kell küzdenie a természetében gyökerező, veleszületett gonoszsággal. „Az emberben nincs veleszületett rosszaság!” Ez volt a csatakiáltása a szabadelvűeknek, akik véget akartak vetni látszólag elöregedett, elavult fogalmaknak, mint megromlott emberi természet, halálos bűn, pokol, gonoszlélek, sátán. Megmagyarázták, hogy Jézus ezekről a fogalmakról, mint „korának gyermeke” gondolkodott, ma már másképp kell mindezt érteni. Testvérem, ha a valódi bűn – Istentől való elkülönülés – már nem létezik, minek akkor gyónni?

– Felismered életed drámai felelősségét, hogy választanod kell jó és rossz között?

– Vagy úgy gondolod te is, hogy az életet nem fenyegeti pusztulás a bűn miatt?

Nem létezik halálos bűn?

Isten az élet! Testvérem, ha Isten az „élet”, akkor nem válhatunk meg Tőle. A bűn életveszélyes, mert elválaszt minket az élő Istentől. Az Istentől elszakadt ember olyan mint a szőlőtőről letépett ág: elszárad. A radikális bűn elszakadás Istentől és a halálos ítéletet az ember önmaga fölött mondja ki. Az emberek mindig ismerték az életnek ezt a mélyen gyökeredző komolyságát: mindvégig és minden pillanatban választanunk kell jó és rossz között, az élet és a pusztulás, a fény és a sötétség között. Azért keresték a világosságot, az igazságot, a helyes utat, mert felelősnek érezték magukat Isten ítélőszéke előtt. Tudták, hogy Neki kell számot adniuk életük jó és rossz cselekedeteiről. Vagy nincs is halálos bűn, nincs is rajtunk felelősség tetteink miatt? A jóság tőlünk való, a miénk, gonoszságaink pedig csak úgy „megtörténnek” velünk?

– Testvérem, hiszel Jézus szavában: az utolsó ítéletkor az egyikhez így szól: „Jöjj!”, és a másiknak: „Távozz tőlem!”? (Mt 25,41)

– Felelősséget vállalsz Isten előtt azért, amit teszel?

Búcsú a sátántól?

Valamennyi generáció érezte a különbséget, a szakadékot jó és rossz között, az istenkereső és az istentelen élet között, a világosság és a sötétség, Isten és a sátán között. A gonosz hatalmak is megcsillantanak valamit előttünk, ami világosságnak tűnik, de ez csak lidércfény, amely tévútra vezeti az embert. Miért beszél Jézus nyomatékosan a démoni erőkről is? Azért, hogy világossá váljon előttünk, hogy választanunk kell köztük és az isteni hívás, a jó és a rossz között. Jézus azért beszél az ördögről (diabolos, kísértő), hogy lássuk választásunk jelentőségét, következményeit az utolsó ítéletkor: Isten országa az áldottaké, akik jót tettek, az örök tűz az ördögé és az ő angyalaié. (Vö. Mt 25,31-46)

Tudnod kell, hogy a pokol nem üres képzelgés, hanem a sátán helye mindörökre. A gonosz hatalom létezik, ahogy a pokol is létezik. Szükség van elhatározásodra a téged kísértő, félrevezetésedre törekvő gonosszal szemben! Sokan úgy nyilatkoznak manapság, mintha nem lenne ördög. Ennek a „felvilágosult” elvnek a hirdetése is valójában felelőtlenség: veszélybe sodorja az embereket.

– Átérzed-e saját életedben a választás fontosságát, felelősségét?

– Felráz-e Jézus tanítása, mely arról szól, hogy rossz döntéseinkkel végképp elveszíthetjük Istent?

Ha nincsen bűn…

…akkor nincs szükség Isten tízparancsolatára sem. Ha nincsen bűn, akkor fenyegető következményei sincsenek, nyugodtan legyinthetsz az isteni parancsokra, hiszen „szabad vagy”: a kegyetlen bűnösök sem járnak rosszabbul az isteni törvény megtartóinál. (Ezt a „szabadságot” sokan hirdették az elmúlt századokban.)

Ha nem létezik a bűn, akkor Jézus feleslegesen halt meg a Golgotán, akkor ez a bűnösökért hozott áldozat szükségtelen volt, és semmi értelme sem lenne követnünk Őt a keresztúton. Akkor hegyi beszéde sem más, mint egy pesszimista, teljesen meghaladott világnézet kifejtése. Ha a „világ fejedelmei” – ahogyan a Biblia a gonosz lelkeket nevezi – már nem léteznek, miért éljek különbül mint a többi ember? Minek akkor gyónni? Minek a bűntudat? Mire való a megtérés?

– Fel tudod fogni miért mondta Jézus: „A szűk kapun lépjetek be! Tágas a kapu és széles az út, mely a pusztulásba visz –, bizony sokan mennek be rajta.” (Mt 7,13)

– Választottál már a két út között? A keskeny utat választottad?

Aki tagadja a züllöttséget és a gonoszságot…

…az rokonszenves tanítónak tűnik, hiszen szerinte csak Isten szeretetéről kell beszélnünk, s hallgathatunk Isten ítélőszékéről, az örök kárhozat megfoghatatlan sötétségéről. Rendkívül meleg szívűnek és mindent megértőnek látszik az, aki elkerüli ezeket a kellemetlen témákat. De tévedsz, ha hiszel neki! Mert a gonosz támadásának következtében az emberek nem ismerik fel a megtérés fontosságát, szükségességét az életükben.

Ki térjen meg, ha nincs szükség a megtérésre? Ki féljen a gonosztól, ha nincs gonosz? Ki különböztesse meg a jót a rossztól? Ki küzdjön a gonosz ellen, ha az valójában nem is létezik? Testvérem, aki tagadja a gonoszt, az elvakítja az embereket és ők nyitott szemmel sétálnak be a kelepcébe. Ki felel ezért? Ki ad számot róluk Istennek?

– Megérted Jézus szavát: „Hallani fogtok, de nem értitek, nézni fogtok, de nem láttok. Megkérgesedett e népnek a szíve.” (Mt 13,15)

– Belátod, hogy csak úgy térhetsz meg, ha képes vagy megkülönböztetni a jót a gonosztól?

Engedjétek magatokat megmenteni!

Kemény beszéd, de igaz: az Isten nélküli ember pokolra jut. Ezt a „poklot” már itt a földön tanulmányozhatjuk: az istentelen a „szabadság” birodalmát igyekszik megteremteni magának, ahol önmaga a törvény, ahol senki nem állhat fölötte; a „tiszta ész és kiszámíthatóság” országát, amelyben minden elérhető, mert az emberek önmagukból merítenek erőt a jóhoz és nincs szükségük ehhez az Istenre. Ebben az országban a középpontban az ember áll és nem az Isten. De ez a maguképítette „emberek országa” pokollá válik, mert hiányzik belőle a szeretet önátadása, amely a „szabadságot és az önmegvalósítást” – állítólag – zavarja.

A pokol rémítően üres! Ott nincs szeretet! Csodálatos és színes emberi tervek hoztak már „pokoli” végeredményt. Semmi sem működik! Mert ember önmaga nem képes egyetlen bimbózó virágot sem „csinálni”, még kevésbé tud egy virágozó országot „teremteni”. Istenre vagyunk utalva, az Ő kegyelmére, az Ő élő Lelkére. A pokol ott kezdődik, ahol az emberek azt mondják: „Nincs szükségünk Istenre… Nem akarjuk az Istent… Mi magunk rendezzük be életünket… Magunk gondoskodunk boldogságunkról…

– Isten szeme előtt élsz, kész vagy vállalni a felelősséget tetteidért?

– Megérted Isten kiáltását napjainkhoz: „Hagyjátok megmenteni magatokat ebből a romlott nemzedékből!” (Vö. Ap.csel. 2,40)

Te már kiálltad Isten ítéletét?

A bűnvallásnak és bűnbocsánatnak a gyónásban – akár egy bírósági eljárásnak – meghatározott rendje van. Jézus így szólt erről az apostoloknak: „Akinek megbocsátjátok bűneit, bocsánatot nyert, akinek pedig megtartjátok, az bűnben marad.” (Jn 20,23) Életünkben Krisztus áll előttünk bíróként. (Vö. Ap.csel. 10,42) „Elébegyűlnek az összes nemzetek. Ő pedig elválasztja őket egymástól, mint ahogy a pásztor elválasztja a juhokat a kosoktól”. (Mt 25,32) Jézus Krisztussal találkozva az emberek mindig döntés előtt állnak. Ő az igazság, a világosság, Ő Isten szava és Isten hangja, amely hív minket. A gyónásban Ő Isten megtestesült irgalma…

Aki a végítéletnél úgy találkozik vele, hogy csatlakozni akar Hozzá, bebocsátást nyer a mennybe. Aki elvetette Őt, ő is elvettetik. Ez az ítélet elkezdődik már itt a földön. Jézus világosságként jött a földre, amely minden embert megvilágít. Aki szereti ezt a világosságot és életében hirdeti az igazságot, már maga mögött tudhatja az ítéletet! „Aki igémet hallgatja és hisz annak, aki engem küldött, örök élete van és nem kerül ítéletre, hanem már átment a halálból az életre!” (Jn 5,24)

– Olyan őszinte és nyílt-e gyónásod, mintha Isten ítélőszéke előtt állnál?

– Testvérem, tiszta lélekkel Krisztushoz tartozol? Akkor már most kiálltad az ítéletet!

Isten könyörületessége határtalan

Miért nem hagy minket Isten a bűnben? Miért vesződik velünk addig, amíg végül megtérünk? Testvérem, azért mert a szeretet csak szabadságban érvényesülhet. Ha Isten minket a szeretetre hívott meg, a Szentlélek örök társaságára, akkor szabadon és saját akaratunkból kell a szeretet embereivé válnunk. Ezért hív minket Isten szeretete a megtérésre: „Jöjj vissza!” Szeretetének ez a hívása türelmes, jóságos, könyörületes. Jézusban ismerjük fel Isten megtestesült könyörületét. Mit mond Ő az éppen tetten ért házasságtörő nőnek? „Senki sem ítél el téged?… Én sem ítéllek el. Menj, de többé ne vétkezzél!” (Jn 8,10) Mit tett Jézus, amikor Péter háromszor megtagadta Őt? „Megfordult és rátekintett Péterre. Akkor Péter kiment és keservesen sírt.” (Vö. Lk 22,61) Testvérem, milyen csodálatos gyónás volt ez! Milyen egyszerű és mély, milyen áldott! Az Úrnak a te sebzett lelked számára is van egy könyörületes pillantása! Akkor te is bánkódni fogsz, és megbocsátást találsz.

– Te is könyörületes ember vagy? Akkor bízhatsz az isteni könyörületben: „Boldogok az irgalmasok: majd nekik is irgalmaznak.” (Mt 5,7)

– Bízol Isten irántad való könyörületes szeretetében? Akkor szólítsd meg Őt: irgalmas Istenem, bízom Benned!

Nincs reménytelen eset

Jézus világossá tette előttünk, hogy Ő nem a tisztességesekért, az igazakért és szent életűekért jött, hanem a kallódókért, a bűnösökért, a gonosztevőkért, az utcai nőkért, a vámosokért: „A vámosok és utcanők megelőznek titeket Isten országában, – mondta az Úr a főpapoknak és a véneknek.” (Mt 22,31) Jézus különös szeretettel viseltetik ezekkel a lecsúszott és megvetett emberekkel, mert ők tudják igazán értékelni, amit értük a keresztfán tett. „Jobban örülnek a mennyben egy megtérő bűnösnek, mint kilencvenkilenc igaznak, akinek nincs szüksége megtérésre.” (Lk 15,7)

Testvérem, nagy szó ez! Elhiszed? Hiszel a gyengéd szeretetben, amivel Jézus éppen ezen rendezetlen életű emberek után megy? Mert ők is az Atya szeretett teremtményei. Szívük mélyén él egy kis parázs, amely bármikor kigyúlhat a hála és szeretet tüzévé! Hány „utolsót” láttam már, akik hirtelen fordulattal a sor elejére kerültek! Testvérem, nincs reménytelen eset. Légy bátor és bízzál Benne!

– Kit tartasz ismerőseid közül „reménytelen esetnek”? Kezdj el imádkozni érte! Csodát fogsz látni!

– Magadat is reménytelen esetnek tartod? Kezd el imádkozni! Hamarosan találkozni fogsz az Úrral.

De hol marad akkor Isten igazságossága?

Ha a vámosok, tolvajok, utcanők és csavargók Jézusnak ilyen kitüntetett szeretetét élvezik, hol marad az őszintén törekvő, keresztény ember igaza? Testvérem, az Úr harmincszoros, hatvanszoros, százszoros jutalmat fog neked adni! De azt akarja, hogy az utolsóknak is legyen lehetőségük. Csak Ő, a Teremtő, a Bíró ismeri az emberszívet, és hogy miért vált olyanná, amilyen: aki üvegcserepek közt nő fel, maga is kérges és kemény lesz, és sokakat megsebez.

Jézus azt mondta: a szegényeket, szenvedőket, nyomorékokat, vakokat és bénákat az örökkévalóság nagy lakomájára hívja meg. (Vö. Lk 14,21) Mert ezek nemzedékek keserves terheit hordozták életükön át: elődeik bűneiért is szenvednek. Testvérem, ha a jajgatók, sóhajtozók, szenvedők közé tartozol, örülj, mert az Úr fenntartott neked egy helyet, egy díszhelyet az Ő lakomáján.

– Sokakat lenézel? Megítéled őket? Testvérem, az Úr azt mondja: „Ne ítéljetek!” (Mt 7,1) Te nem ismerheted ezeknek az embereknek a szívét.

– Elítéled önmagadat? Testvérem, hagyd ezt az ítéletet is Teremtődre! Kegyesebben gondolkozik rólad, mint te saját magadról. „Ne féljetek!”

Új szív Jézustól!

Sokszor úgy érzed, hogy Isten nem akarja, hogy a szeme elé kerülj. Úgy teszel, mint Ádám, aki az Úr elől a bokrok közé menekült, hogy ne lássa Őt. Testvérem, amikor lelked olyan feketének tűnik előtted, mint az éjszaka, éppen akkor kell egész lényeddel szeretete mélységébe vetned magad. Ott meggyógyul életed. Jézus átszúrt szíve azért áll nyitva előtted, hogy bűneid szükségében menedéket találhass nála. Ő szerződést köt veled és azt mondja: „Add nekem a te bűnös szíved, akkor neked adom az én isteni szívemet.” Ahogy a Bibliában áll: „Ez az én vérem, az (új)szövetségé, amelyet sokakért kiontok a bűnök bocsánatára.” (Mt 26,28)

Testvérem, ha Jézus nem húzódott el a bűnösöktől, sőt a halált is vállalta értük, téged sem fog eltaszítani, ha segítségét keresed. Ő biztosított minket arról: mindenki, aki Nála, a Megfeszítettnél keres menedéket, megmenekül. „Mindenki üdvözülni fog, aki segítségül hívja az Úr nevét.” (Ap.csel. 2,21) Bízzál kiontott vérében, megtisztít téged!

– Menedékhely számodra a Megfeszített, ha méltatlannak érzed magad?

– Szoktál-e egészen átadottan, Krisztus előtt leborulva imádkozni? Ilyenkor mutatja majd meg neked szeretetét és könyörületét.

A húsvéti szentgyónás és a rendszeres gyónás

Testvérem, ugye milyen nagy öröm, ha tavasszal véget ér a hideg, ködös, fagyos idő és arcunkkal a melengető napfény felé fordulhatunk! A zöldellő élet, a mezők, patakok „feltámadása” szimbóluma a te benső „feltámadásodnak”. Nem volt-e benned is sokáig tél? Köd? Fagy? Sötétség? Nem tenne neked is jót, ha Isten napja újból kisütne életed fölött? Megújulásodhoz az Egyház segítségül adja a húsvéti szentgyónás lehetőségét: „Végezd el időközönként, de legalább a húsvéti időben a bűnbánat szentségét, és vedd magadhoz az Oltáriszentséget!” Hogyan is térhetnél különben vissza Jézushoz? Nincs-e újra és újra szükséged erre a megtérésre Uradhoz? Húsvétkor a szeretet szavával hív: „Térj vissza!” Testvérem, azt tanácsolom, hogy legalább a szent időkben, de még inkább minden hónapban járulj rendszeresen szentgyónáshoz!

– Hiszel Jézus feltámadásában?

– A húsvéti gyónásban Jézus elő akar készíteni az utolsó napra, amikor feltámaszt téged.

Mária közelében

…Felkeresik fiatalok és öregek, elfáradtak és bűnösök, akik meg akarnak térni és gyógyulást, szabadulást keresnek megsebzett lelküknek. Máriánál, a könyörületesség anyjánál biztonságban érzik magukat és enyhülést lelnek szükségükben. Mert Isten Anyja az anyai szeretet és anyai könyörületesség kútfeje. Hordozója az általunk vágyott isteni könyörületnek.

Számtalan zarándokhelyet neveztek el Máriáról, legtöbbjük gyónási központ is. Menj el oda és végezz egy mély, őszinte és személyes gyónást! Mondj el mindent, ami a szívedet nyomja, míg békességet nem lelsz Istennél.

Ha Isten megérinti szívedet és gyónásra ösztönöz, ne habozz! Ne hárítsd el magadtól a kegyelmet, hiszen tudod mikor lesz megint alkalmad dolgaid rendezésére! Valld meg bűneidet minél hamarabb! Ha magadba nézel, keresd a tévedések mélyebb gyökereit is. Gyónni egész életeden át szükséges. Hiszen a megtérés folyamata is halálunk órájáig tart. Az Úr áldjon meg, és adjon neked jó gyónást!

– Megmutatta már az Úr neked, hogy hová menj gyónni?

– Kéred Jézus anyja közbenjárását, hogy értékes és hasznos legyen életed?

– Anyai oltalmába ajánlod időnként magadat és családodat?

Hálaima

Uram Jézus, köszönöm Neked,

hogy most könyörületes szeretetedet kiárasztod rám.

Köszönetet mondok Neked Uram Jézus,

hogy minden szükségemet, kudarcomat,

vágyamat és bűnömet eléd hozhatom.

Jézusom, köszönöm Neked,

hogy bűneink bocsánatáért kiontott véreddel

megtisztítasz engem!

Te most megszabadítasz engem vétkeimtől,

köszönöm Neked! Ámen.

Jézusom, köszönöm Neked átszúrt szívedet.

Ez az élet forrása, a forrás, amely megerősít,

bátorít bennünket, hogy szeressünk Téged

és az Atya színe előtt éljünk.

Jézusom, Isteni Szív,

köszönöm Neked könyörületedet. Ámen.

Egyszer szemtől szembe látni foglak Téged:

én utoljára megvallom előtted bűneimet,

s Te végleg megbocsátasz nekem.

Ez lesz az én végleges gyónásom és megbocsáttatásom.

Jézusom, Te vagy a megbocsátás és a könyörület,

Te vagy Isten szeretete. Ámen.

Kérlek Téged Jézus, áraszd rám a Szentlelket!

Tégy erőssé az örök élet vize által,

amely átdöfött szívedből árad. Amen.

II. A tízparancsolat

Az Isten tízparancsolata[1]

I. Uradat, Istenedet imádd, és csak neki szolgálj!

II. Isten nevét hiába ne vedd!

III. Az Úr napját szenteld meg!

IV. Atyádat s anyádat tiszteld!

V. Ne ölj!

VI. Ne paráználkodj!

VII. Ne lopj!

VIII. Ne hazudj, mások becsületében kárt ne tégy!

IX. Felebarátod házastársát ne kívánd!

X. Mások tulajdonát ne kívánd!

A tízparancsolat az emberi méltóság alapja. Kösd magad Istenhez, Isten tízparancsolatához! Akkor kiteljesedik életed, és a halál az örök életbe vezet majd át.

Testvérem, kérdezd meg magadtól, hogy megteszel-e mindent ezért. Sokszor terhesnek érzed a keresztet, amit vinned kell. De az Úr Jézus így szól hozzád: „Jöjjetek hozzám mindnyájan kik terhelve vagytok, én megkönnyítlek benneteket”! (Mt 11,28) Testvérem, az Úr megkönnyíti terhedet! Maradj a közelében!

Az első parancs

Az ember kapcsolata Istennel különös kettősséget mutat: egyrészt az értelem és igazság keresése a legerősebb emberi mozgató, az élet értelme; másrészt az ember menekül Isten elől, amint Őt felismeri. Honnan ez a kettősség? Testvérem, Isten az ember mélysége, életünk eredete, a forrás, amelyből származunk, az óceán, amelybe torkollunk, Nélküle nem tudunk élni. Ő a megtartó és a segítő. Ő menekvésünk és reménységünk. Ő a sérthetetlen, aki életünket is sérthetetlenné teheti, ezért kiált az ember halálfélelmében: „Istenem, segíts rajtam!

Ez minden vallás kitéphetetlen gyökere. Ám az ember azt is felismeri, hogy alá kellene vetnie magát ennek az Istennek: hiszen Ő a mindenség középpontja, nem mi. Minden körülötte forog. Ez a felismerés életünk teljes megváltoztatását igényli. Önző énünk helyett az Isten uralmát. Ő az Úr! Ez elől menekül az ember… Testvérem, békülj ki Istennel!

– Legyen ismét béke Isten és ember között! Békét kötöttél már Istennel?

– Vagy megpróbálsz kitérni Isten útjából, menekülni előle, elfelejteni őt?

„Én vagyok az Úr, a te Istened, aki kivezettelek Egyiptomból, a szolgaság házából.” (V. Móz. 5, 6)

Ezekkel a szavakkal kezdődik a tízparancsolat, amelyet Isten a Sínai hegyen kihirdetett népének. Ez a megváltás és szabadítás nemcsak akkor volt valóság, amikor Isten kivezette népét az egyiptomi szolgaságból, hanem megtapasztalja minden ember, aki elismeri Istent élete urának és követi Őt. Mert Isten maga a szeretet. Ő az értelme, erős alapja életünknek. Ha alárendeljük Neki szívünket, megkapjuk Tőle a szeretet, a béke erejét és az értelmes élet örömét.

De valami ágaskodik az emberben ez ellen, nem akarja ezt az urat maga fölött elismerni, a maga ura akar lenni, saját feje szerint élni, saját akaratát keresztülvinni. Úgy akar élni, mint saját maga „istene”. Ezt ígérte meg a paradicsomban a kígyó: „Olyanok lesztek, mint az Isten.” (Vö I. Móz 3,6) Ez a kísértés az embert mindig pusztulásba sodorta, erőszak és téboly szabadult rá, vért és könnyeket kellett hullatnia. Mert nem lehetünk önmagunk istene.

– Elfogadtad Istent Uradnak, vagy csak magadnak élsz, mintha Isten nem is létezne?

– Csak akkor lesz élő hited, ha Istent egész szívedből elismered Uradnak. Hiszel Istenben?

„Ne legyenek más isteneid” (V. Móz 5,7)

Kik ezek a „más istenek”? Mialatt Mózes negyven napig a Sion hegyen időzött, hogy Istentől imádságban elnyerje a parancsolatokat, a nép elfordult Jahvétől. Készítettek maguknak egy aranyborjút, egy istenképet, és ezt kicsapongó, zajos mulatozással, tánccal imádták. Alapjában véve ma is ez az „aranyborjú” az emberek imádatának tárgya: a pénz, a gazdagság, a szórakozás, és ezekhez kapcsolódva az öndicsőítés és a hatalomvágy bálványa. Nem szolgálhatsz egyszerre Istennek és a pénznek! Nem követheted egyszerre Istent és az „isteneket”. Választanod kell! Mindenkinek választania kell! Életünkben láthatóvá válik ez a választás.

Testvérem, ki uralkodik fölötted? A pénz? A szórakozás? Az érzékiség? Mi áll az első helyen életedben? Mi mozgat, mi ösztönöz téged? Mi az, ami meggátol, hogy odaadd magad Istennek? Milyen „istenekre” hallgatsz, melyeknek vagy kiszolgáltatottja, rabszolgája? Testvérem, mindenkinek szüksége van megvilágosodásra, a gonosztól való szabadulásra! Kérd ehhez Isten segítségét!

– Világossá vált már előtted, mi terheli legjobban lelkedet? Mi az, ami leginkább elválaszt Istentől?

– Felismerted már, hogyan szabadulhatsz meg ezektől a bálványoktól?

– Kész vagy harcolni ezért a megtisztulásért, megvilágosodásért? Isten melletted lesz!

Ha lelkiismereted szavát hallod…

…légy csendben és figyelj rá! Tedd meg amit kíván!

Minden nemzedék ismerte az ember belső titkát: a belső hangot, az isteni hangot, a lelkiismeret szavát. Isten maga szól az emberhez: egyenes útja van minden ember szívéhez. Istennek ezt a belső szavát úgy éljük meg, mint felszólítást: „Tedd!”, vagy: „Ne tedd!” Ha ellenállunk ennek a „Tedd”!-nek, vétkezünk. Elválasztó falat vonunk Isten és magunk közé.

Testvérem, figyelj ha megszólal lelkiismereted! Légy csendben és hallgass rá! Tedd meg, amit kíván! Így fog téged Isten csodálatos bölcsességébe vezetni, megőrizni és megmenteni. Minél jobban odafigyelsz szavára, annál tisztábban megérted azt. Engedelmeskedj akkor is, ha nehezedre esik. Utólag örülni fogsz! Ha hűséges maradsz Hozzá, mind jobban érzed majd Isten vezérlő kezét életedben: Mennyei Atyád gondoskodik rólad!

– Találsz-e időt arra, hogy elcsendesedj, elmélkedj, bensődre figyelj?

– Könnyedén elhallgattatod magadban lelkiismereted szavát?

Tedd meg, amit Isten akar!

Ő teljessé teszi életedet.

Miben mutatkozik meg, hogy valóban elismerted Istent Uradnak? Abban, hogy akaratát teljesíted. Olyan könnyű felismerni az Ő szent akaratát! Isten képessé tett téged arra, hogy felismerd mi a jó és mi a rossz. Ehhez igazodj! Tedd a jót, hagyd el a rosszat! Így a te Uradnak, Istenednek szolgálsz! És így szolgálod a legjobban magadat is. Mert nincs számodra más út a sikeres élethez, mint megtenni Isten akaratát. Ő a legjobbat akarja neked! Meg akar őrizni, megmenteni minden gonosztól. Vezetni és irányítani akar, hogy egy hajszálad se görbülhessen meg. Csak akkor teheti, ha hagyod magad általa vezetni. Fogadj szót neki!

Ő a tízparancsolatban kinyilatkoztatta szent akaratát. Ezt követve juthatsz be a mennyországba. „Nem mindaz, aki mondja nekem: Uram, Uram! – jut be a mennyek országába. – Csak az, aki mennyei Atyám akaratát teljesíti.” (Mt 7,21) Ha teljesíted Isten akaratát, mélységes béke árad szét benned. Erről ismered fel Isten közelségét, és azt, hogy betölti életedet.

– Isten szent akaratát lelkiismeretünkben, és hozzánk intézett szavában, a tízparancsolatban mutatja meg. Megteszed, amit Isten akarataként ismersz fel?

– Vagy csak akkor teljesíted Isten akaratát, ha könnyen megy? Ha nem kerül áldozatba?

Keresed Istent? Vágyakozol utána?

Szívünk-lelkünk olyan, mint egy nyugtalan motor, Isten közelébe vágyik minduntalan. „Nyugtalan a mi szívünk, míg meg nem nyugszik Benned!” Az embernek ez az Isten utáni vágyakozása az igazi istenszeretet kezdete. Megmutatkozik az igazság keresésében, a vallás iránti érdeklődésben, és első próbálkozásainkban, amikor imádkozni kezdünk. Istenkeresésünk megerősödik, ha rádöbbenünk, hogy a testi örömök és az anyagi dolgok, amelyektől áldást és szerencsét vártunk, nem „lakatnak jól” nem elégítenek ki bennünket.

Még akkor is csalódottak vagyunk, ha ezen a téren elértünk mindent, amit akartunk, mert szívünk még többet akar. Belsőnk valami elpusztíthatatlant, állandót, és határtalant keres. Azt a szeretetet, amely minden igaz vágyat beteljesít. Testvérem, ismered az istenkeresésnek ezt a szenvedélyét? Keresed Őt szíved minden érzelmével? Ha keresed, meg is fogod találni. Ezt ígéri neked az Úr.

– Testvérem, langyos és közömbös vagy? Unott? Elzárkózol? Szkeptikus? Van-e célod, amiért érdemes élni és meghalni?

– Vagy ismered az istenkeresést, az igazságkeresést, az örökkévalóság keresését?

Menekülsz Istentől? Fordulj vissza! Térj vissza!

Isten a mi mennyei Atyánk. Hangja mindannyiunkhoz elér. Szívünkhöz szól, visszahív ha elrohantunk, elmenekültünk előle. Ha Isten szól lelkünkhöz, meglágyul a szívünk. A kegyelem pillanata ez, találkozás az élő Istennel. Új érzéssel hajtunk térdet előtte. Úgy ismerjük fel Istent, mint életünk középpontját és célját. Joggal várja el odaadásunkat, szívünk készenlétét, bizalmunkat.

Testvérem, megéltél már ilyen megtérést? Meghallottad már Isten hívását? Megtérésre hív: „Jöjj vissza! Ne menekülj többé Atyád elől, hanem térj haza!” Testvérem, a lélek békéjét megtérés nélkül nem lehet elérni. Teljes megtérés nélkül pedig nincs béke az emberek között. Az Isten felé törekvő életnek egyik legfontosabb segítője a gyakori gyónás.

– Még mindig menekülsz Isten elől? Testvérem, tévúton jársz, fordulj meg!

– A békességet nem lehet elérni megtérés nélkül: béke van a szívedben?

– Az igazi megtérés lelkünk megtisztítását jelenti: érzed már, hogy neked is szükséged van erre a megtisztulásra?

Mi Isten jelentősége hétköznapjaidban?

Régebben azokat az embereket, akik minden napjukat Isten közelében élték, igazaknak nevezték. Honnan ismerhetjük fel ma az Istennel kapcsolatban álló embereket? Testvérem, sok rejtett erény van, amelyek látszólag nincsenek kapcsolatban a hittel, mégis valódi jelei Isten közelségének. Kötelességtudó az, aki a rábízott feladatot figyelemmel, a lehető legjobb eredményre törekedve végzi el. Ez a szeretet és a hűség egyik kifejeződése. Lelkiismeretes csak az lehet, aki jót tesz akkor is, ha az emberek nem mondanak azért köszönetet. Isten maga fog köszönetet mondani neki, és megjutalmazza őt.

A felelősségtudat is Isten közelségének jele: az ember tudatában van annak, hogy cselekedeteiről és mulasztásairól az előtt kell beszámolnia, aki mindent lát, azt is, amit az emberek nem láthatnak. A szenvedésben is élő bizakodás szintén Isten közelségének jele. Ezek az emberek azt mondják: mindennek van értelme! Hisznek abban, hogy Isten a szenvedést is áldássá változtathatja.

– Testvérem, vannak jelei mindennapjaidban, hogy közel vagy Istenhez?

– Felismerted-e már, hogy a szenvedésnek is lehet értelme?

Kincseddé vált az Isten? Ő számodra a legértékesebb?

Az első és legfontosabb parancsolat így szól: „Szeresd Uradat Istenedet teljes szívedből, teljes lelkedből és teljes elmédből!” (Mt 22,37) De ez az istenszeretet olyan, mint a fa, amelynek csak lassan vastagodik a törzse és terebélyesedik a koronája. Az istenszeretet kezdete láthatatlan: tétova vágyódás az igazság, az értelmes élet, az Isten iránt. Később ebből kemény harc lesz a bűn ellen, a tisztaságért. Csak ezután sikerülhet maradandóan összekötni életedet az Úrral, ekkor válik könnyebbé az imádkozás és teljesedik ki benned az iránta való szeretet.

Egy nap aztán bizonyosságot nyersz: Isten itt van! Megjelent neked úgy, ahogy mindazoknak kinyilatkoztatta magát, akik őt szeretik. (Vö. Jn 14,21) Testvérem, akkor olyan boldog leszel, mint az az ember, aki a szántóföldön kincset talált. Akkor majd istenszereteted alakítja egész életedet. Lelkedben Ő áll az első helyen. Ő lesz számodra minden.

– Mi számodra a legfontosabb az életben? Ki áll az első helyen?

– Helyes-e, hogy sok mindentől erősebben hagyod befolyásolni magad, mint Istentől, a lelkiismeretedtől, az igazságtól?

– Teljes szívedből szereted Istent? Ő a legfőbb kincsed?

Ismered Istent? Ismered Jézust?

Testvérem, közel akarsz kerülni Istenhez. De csak egyvalaki létezik, aki egészen közel tud vinni minket Hozzá: Jézus Krisztus. Őt kell megismerned. Vajon miért tódultak hozzá annak idején és minden időkben seregestől az emberek? Mert Ő meggyógyította a sebesült lelkeket, az összetört szíveket. „Ő meggyógyította valamennyit.” (Mt 4,24) Jézus a te beteg lelkedet is meg akarja gyógyítani. Téged is egészségessé, erőssé akar tenni ránk árasztott szent lelke által. Ha kinyílsz Jézus felé és egészen kiszolgáltatod magad szeretetének, akkor neked adhatja Lelkét: az olajat sebeidre, a balzsamot lelkedre. Jézus a Felkent (héberül Messiás, görögül Krisztus), és ajándéka, a Szentlélek, maga is olyan, mint az olaj: gyógyító kenet és fájdalomenyhítő balzsam, amely egészségessé teszi lelkünket.

Testvérem, ismerd meg Jézust, akkor megismered az Istent! Tanulj meg bízni Jézusban, akkor segít neked az Isten! Olvasd gyakran a Szentírást! Menj Jézushoz, beszélgess Vele! Mutasd meg Neki sebeidet! Ő segíteni fog, megment, megérint és egészségessé tesz.

– Bizalommal vagy Jézushoz? Megnyitod neki szívedet? Hiszel abban, hogy segíteni tud neked?

– Vagy alig ismered Jézust? Nem olvasod soha a Szentírást? Alig tudsz valamit róla?

– Beszélj Jézussal! Különben elveszted a barátságát. Beszélgetsz vele?

A Szentírás olvasása közben Isten egészen közel van hozzád

Keresed az Istent, találkozni szeretnél vele. Nos, testvérem, akkor a leghasznosabb segítség számodra a Biblia! Mert hol is lehet olyan közel hozzád az Isten, mint saját szavaiban? Ez sokak tapasztalata, akik az igazságra kiéhezve olvasták a Bibliát. Egyszerre közel kerül hozzád az Isten. Felgyullad a fény, egy szó eltalál, valami megmozdul benned, nem tudsz elszakadni a Biblia egy mondatától – megfogott téged… Testvérem, aki a Biblia olvasásakor magához vonz téged, maga az Isten. Belső világosságot ad neked, hogy felfogd, mit jelent az Ő szava. Csak Isten adhatja ezt a belső látást és megindultságot, hogy hirtelen egész lelkeddel hinni és bízni kezdesz. Isten szavának megvan az ereje, hogy megváltoztasson téged.

Testvérem! A Bibliát ne „kiolvasni” akard minél rövidebb időn belül! Olvasd gondolkodva, lassan, míg lelkedet megragadja egy helye. Ott aztán állj meg és töprengj addig, amíg Isten megáld téged.

– Ismered a Bibliát? Végigondoltad valaha tanítását Isten előtt?

– Hol a Biblia helye otthonodban? Mindig kezed ügyében kellene lennie, leginkább az asztalodon.

– Kutatod-e a Bibliában Isten üzenetét? Várod-e, hogy olvasásakor személyesen szóljon hozzád? Próbáld meg! Hited megerősödik.

Hiszed-e, hogy Isten szeret téged?

Sokan nem hiszik el, hogy Isten valóban szereti őket. Ki is szerette őket valaha igazán? Lökdösték, sarokba állították, a bajban magukra hagyták őket… Sokan keserűen emlékeznek szigorú apjukra, akitől nehezen múló lelki sebeket kaptak gyerekkorukban. „Hogyan szerethet engem az Isten? Én nem vagyok jó a szemében, nem vagyok szeretetreméltó” – gondolják sokan. Ilyenkor az ember mélységesen átéli bűnös voltát, amely megváltoztathatatlannak tűnik előtte. A bűn, mint sötét, vádló árnyalak áll előttünk, amely visszarettent attól, hogy merjünk Istenhez közeledni.

Testvérem, ne ijedj meg, ha most még nem érzed Isten elfogadó szeretetét. Ő azt kéri tőled, hogy higgy ebben a szeretetben. Tedd minden rosszaságodat, tagadásodat a Megfeszített elé: „Atyám, bocsásd meg vétkemet!” Akkor Isten megmutatja neked, hogy megbocsátott és jó hozzád. És ezt szíved békéjében meg fogod tapasztalni!

– Te is úgy érzed, hogy nem ér el hozzád Isten szeretete?

– Valld meg akkor Istennek minden bűnödet, azokat is, amelyeken most úgy érzed, hogy nem tudsz változtatni… Ő megadja neked a kegyelmét!

– Hiszed-e, hogy Isten a te Atyád, és akkor is szeret téged, ha ebből éppen semmit sem vagy képes megérezni?

A második parancs

„Isten nevét hiába ne vedd!” Ez a parancs attól óv bennünket, hogy túlságosan könnyedén, felelősségérzet és tisztelet nélkül használjuk az Ő nevét, mintha az valami lényegtelen dolgot, kis semmiséget jelölne. Ne ejtsd ki az eskünél Isten nevét, ha közben azt gondolod: „Isten úgysem hallja, nem látja, amit most teszek, Isten elfeledkezik róla, nem büntet meg, hiszen hol is van Ő?… Nincs is Isten…” Testvérem, így gondolkodtak a gonoszok is, akikről az Ószövetség beszél. (Zsolt. 10)

És így gondolkodnak ma is az istentagadók: „Nem létezik az emberek feletti isteni igazságszolgáltatás, nincs mindent látó és tudó Isten, ezért bűnhődés sincs. Nincs amitől a gonoszoknak félniük kellene…” Testvérem, te is próbára teszed Isten türelmét? Egyszer bíród elé kell állnod! Ő akkor így szól némelyekhez: „Jöjjetek, ti áldottak!” És másokhoz: „Távozzatok tőlem!” Testvérem, vedd komolyan az Istent! Így gondolkodsz kellő komolysággal életedről, így veszed komolyan önmagadat is.

– Te is így gondolkodsz magadban: „Hiszen Ő nem látja, nem hallja, nem tudja, nincs ítélet…”?

– Életedben Isten csak mellékes dolog? Megveted Istent? Alábecsülöd?

Te is eldobtad Isten tízparancsát?

Napjainkra rányomja bélyegét a mind nagyobb „szabadság” utáni törekvés. Ez azonban nem számol azzal az Istenhez való engedelmességgel, amellyel a teremtmény Teremtőjének tartozik. Ha Isten a mi Urunk, a teremtmény nem mondhatja: „Azt teszem, amit akarok!” Istenben való szabadságod csak olyan mértékben bontakozhat ki, amennyire szeretetének erejében élsz. Mert ez a szeretet adja a legnagyobb szabadságot: képessé tesz a legteljesebb odaadásra, arra, hogy magadról megfeledkezve szolgálj másokat. De a mi korunk „szabadsága” egyáltalán nem erre törekszik. A sorompókat keresi és döntögeti, amelyek a teljes „emberi függetlenség” útjában állnak. Az isteni rendelkezések megkérdőjelezése és érvénytelenítése az első lépés, az a vélekedés, hogy leginkább ezek korlátozzák az ember szabad cselekvését.

Az így gondolkodók szerető Istenünket kérlelhetetlen zsarnoknak képzelik el, aki csak azért adta nekünk törvényeit, hogy kínozzon bennünket, és megfosszon egy sor hasznos és élvezetes dologtól. Persze a legtöbben e „felszabadítók” közül nem is hisznek Isten létezésében, így a tízparancsolatra, mint emberi találmányra mosolyogva legyintenek, megtartatását saját életünkben indokolatlannak tartják. „Nem akarok szolgálni” – mondja Lucifer… Testvérem, te is semmisnek és érvénytelennek nyilvánítottad Isten tízparancsolatát, vagy annak akár egyes parancsát is?

– Mit tartasz Isten parancsolatairól? Kötelezően betartandóak számodra? Szót fogadsz nekik?

– Vagy magad gyártasz magadnak saját parancsolatokat? Semmibe veszed Isten parancsolatait és elvárásait?

Materializmus: az ember elbizakodottsága

Az emberi tudás az utóbbi száz évben meteorszerűen fellendült. Nagyot fejlődött a technika, a természettudományok, az orvostudomány. Megjelent mindennapjainkban az autó, a rádió és a televízió. Űrutazásokról, atomrobbantásokról hallunk… Tudomány és haladás a legnagyobb értékekké váltak. Az emberiség – legalábbis úgy érzi – a határtalan lehetőségek honába ért… És nekiiramodott: Hajrá, a haladás nevében! Nem maradhatunk le. Közben élettempónk felgyorsult, kinek van ideje igazán mélyen elgondolkodni, pláne imádkozni, Istenről elmélkedni?  Az ember inkább ki akarja élvezni a világ újonnan feltárult lehetőségeit – miközben észrevétlenül elmerül a bűnben. A bűn pedig nyomot hagy az ember lelkében, egész életvitelében, akár hiszünk benne, akár nem. És éppen ez a lappangó bűntudat kelt pszichológiai szükségszerűséggel ellenállást Isten ellen a lélek mélyén. Az ember már nem is akar tudni Istenről.

Az Istentől való elszakadás az oka a lelkibetegségeknek és az emberi kapcsolatok manapság tapasztalható szétesésének. A vallás nélküli emberiség barbár állapotba süllyedt. Napjaink materializmusa az emberiség borzasztó elbizakodottságát mutatja, amellyel azt mondja: „Nincs szükségünk az Istenre, a tökéletes világot, az ember országát saját erőnkből teremtjük meg.” A közelmúltban átélhettük ezen betegség világméretű kudarcát. De számos ember lelkében ott mérgez továbbra is a pusztító betegség.

– Te mit teszel, hogy magával ne ragadjon a materialista idők szelleme? Imádkozol?

– Lehet, hogy a pénz körül forog életed Isten helyett?

A babona: hitetlenség

Régi népi igazság: ahol a hit megszűnik, ott kezdődik a babona. Akinek nincs Istene, keres magának egy ál-istent. Amióta az emberek elfelejtették, hogy imádságban keressenek Istennél menedéket, a csillagokhoz menekülnek, és naponta horoszkópoktól várnak iránymutatást és segítséget. Rövid idő alatt járványszerűen elterjedt a babona: szinte már nincs újság horoszkóp nélkül, az asztaltáncoltatás az iskolákban is előfordul, a boszorkányság, és a sátánizmus divatos témákká váltak, a jövendőmondók keresett emberek… És mindennek a mottója: „Mindegy, honnan jön a segítség!” És a „hazugság atyja” felkínálja erejét. Sokszor csodákról és gyógyulásokról hallunk a pogány praktikák következtében. Ne tévesszen meg a szép látszat! Az ördög ezeket arra használja föl, hogy elfordítson Istentől. Azt akarja, hogy életed kiteljesedését ne Jézustól várd – és végül kárhozatra juss. Manapság a sátán sokszor hatalmasabbnak tűnik, mint az Isten, az emberek – bár legtöbbször öntudatlanul – a sátánnál keresnek segítséget.

Uram, őrizd meg gyermekeidet! Mentsd meg a Benned hívőket a kísértőtől, aki azt mondja: „Mindezt neked adom, ha leborulva imádsz engem!” – Testvérem, mondd Jézussal: „Takarodj, sátán!” (Mt 4,9-10)

– Ha sorsod a csillagoktól függne, nem nyilatkoztatta volna ezt ki előtted az Isten? Ne olvass több horoszkópot! Bízd magad az Úrra!

– Talizmánoktól, amulettektől vársz védelmet ahelyett, hogy Istennél keresnéd az áldást?

– Spiritizmussal, asztaltáncoltatással, boszorkánysággal foglalkozol? Halálos veszedelemben forogsz! Valld meg és vess véget ezeknek!

Önistenítés: „Olyanok lesztek, mint az Isten!”

Alapjában véve nagyon furcsa helyzetben élünk. Miközben a legfontosabbról, Istenről és az örökkévalóságról alig esik komoly és hiteles szó, semmiségekről vég nélkül hallunk, olvasunk, beszélünk.

Hogy mer az ember létének égető kérdései felett elsiklani? Testvérem, kísérteties, hogy az ember nem akarja látni az igazságot, nem akar beszélni a halálról, nem akarja, hogy a túlvilágra emlékeztessék, az örökkévaló és maradandó értékekre. Nem akar szolgálni. Nem akarja Istent. Kizárja Istent gondolataiból, beszédéből, cselekedeteiből.

Látjuk, hogyan folyik ez ma: Istent felmentik és menesztik „hivatalából” – kimondatlanul, de hatásosan. Isten helyére a fejlődés és az ember lelkierejét akarják ültetni. Ez az ember önistenítése. Hogy is mondta a kígyó? „Olyanok lesztek, mint az Isten!”

– Elküldted magadtól az Istent? Vagy szíved oltárára emelted Őt?

– Te is hallgatsz Istenről, mintha halott lenne? Ha nem szólasz meg, sokakban kialszik a hit.

Hamis próféták

„Vigyázzatok, hogy valaki félre ne vezessen titeket. Sokan jönnek majd az én nevemben és azt mondják: Én vagyok, és Eljött az idő. Ne menjetek utánuk!” (Lk 21,8)

Jézus a világ végén bekövetkező események megjövendölése során figyelmezteti övéit. Máshol azt mondja: el nem múlik ez a nemzedék második eljöveteléig. Ez a nemzedék mi vagyunk, az újszövetség nemzedéke.

Korunkban ez a jövendölés felemelő módon válik valósággá. Soha ennyi hamis próféta nem jött Jézus nevében: Én vagyok, és Eljött az idő.

Az egyház peremén élő gyermekei, a magányosan maradt öregei, a transzcendens után vágyakozó érzelmekkel töltött fiataljai, a közösség után vágyakozók, a hiszékenyek, a lelki sérültek, a képzetlenek mint az éjszaka lepkéi gyűlnek a csapdaként állított rovarpusztító fényességhez. Ne menjetek!

Gyümölcseiről ismerik meg őket. Széthulló családok, identitásukban zavart fiatalok, fanatikus térítők jelzik útjukat. Ne menjetek utánuk! Keresd a Krisztus titokzatos testével élő közösséget. Plébániák, hitbuzgalmi egyesületek, lelkiségi mozgalmak, melyek a püspökeikkel egységben kötődnek Péter utódjához.

Hogy mégsem könnyű helyet találni? Belefáradt pap, alig működő hitbuzgalmi gyülekezetek, zárt lelkiségi mozgalmak nem nyúlnak érted. Mégse menjetek a hamis próféták után! A jóhiszeműség és a tévedések áldozatait találod körülöttük. Ne menj közéjük, mert megtévesztenek, talán még ki is használnak.?

Jézust azok között keresd, akik megbízásából és felhatalmazásából őrzik nyáját. A székesegyházakban és erdei Mária kápolnákban is vár Téged. Keresd a közösséget, vagy valamelyik plébános áldásával hozz létre egy újat, hogy Jézus ott lehessen köztetek.

– Érzed-e a hitünk szerinti közösséghez való tartozás vágyát? Teszel-e érte valamit?

– Őrzöd-e tieidet a hamis próféták szirén hangjától?

– Képzed-e magadat hitedben, hogy válaszolni tudj azoknak, akik azt mondják: Én vagyok, és Eljött az idő!

Az Istentől elidegenedett világ fő problémája

Amióta létezik az atombomba, nyilvánvalóvá vált az Istentől elidegenedett világ problémájának lényege: most, hogy az ember kezében tartja a szuperbombát, már semmi sem gátolja meg, hogy előidézze a „szuper” halált. A technikának ma hatalmában van elpusztítani a világot. Az emberi lelkiismeret nem képes a technika erejét megfékezni. Az Istenről mindjobban megfeledkező újkorban egyre inkább hiányzik az emberi erkölcsből Isten tanítása, hatalma.

A káosz vészhelyzete mindannyiunk előtt nyilvánvaló. Akármerre nézünk, széteső családokat látunk, abortuszok millióiról, korrupcióról, növekvő bűnözésről hallunk. És mindezek felett ott áll az Istentől elidegenedett ember nagy kérdése: Miért legyek jó, ha a mennyei Atya nem létezik? Egy Isten nélküli világban az ember nem hordozhat békét a szívében, nem élhet békében testvéreivel, nem mutathat őszinte készséget áldozatra. Miért legyen önzetlen, ha csak egy élete van ezen a földön? Az Isten nélküli ember maga ássa meg a nyomorúsággal és szenvedéssel teli világát.

– Eldöntötted már magadban, hogy komolyan foglalkozol Istennel?

– Vagy életmódodon is meglátszik, hogy még nem döntöttél Őmellette?

Az alázatosság titka

Azt kérdezed: hogyan fejezhetjük ki leginkább Isten iránti tiszteletünket? Testvérem, a teremtmény alázatosságában! Az alázatosság: bátorság a szolgálatra. Az alázatosság a valódi önmegismerés. Az alázatos ember nem hazudja magát „kicsi istenné,” hanem felismeri mennyire Istenre van utalva. Az élet forrása egyedül az Isten, Ő az életerő forrása, az elpusztíthatatlan örökélet forrása, a szellem és a tervek, a tiszta tudás kútja… Az alázatos ember benső meggyőződésből és belátásból ismeri fel: a lényeges dolgokat nem szerezhetem meg saját erőmből! Felülről, Istentől kell megkapnom.

Testvérem, lelked békéjét nem birtokolhatod saját magadtól, felülről ajándékozzák azt neked! Éppúgy a bennünk élő szeretetet, a belátást, bölcsességet, örömöt, hűséget, megbocsátást… De az alázatos ember bölccsé válik, befogadóvá –, gyermekivé: a gyermek felismeri rászorultságát, anélkül hogy azért felháborodna. A gyermek szégyenkezés nélkül tud szótfogadni. A gyermek szüleit nem versenytársnak tekinti, hanem oltalmazónak, gondoskodónak. Jézus azt mondja: „Ha meg nem változtok és olyanok nem lesztek mint a gyermek, nem mentek be a mennyek országába.” (Mt 18,3)

– Hallani sem szereted az „alázatos” szót vagy már megértve tartalmát elfogadtad?

– Érzed, mennyire Teremtődre vagy utalva? Gyermekének tekinted magad?

A harmadik parancs

A legtöbb emberek ma teljesen zavarodott a rohanástól. Kinek marad még ideje csöndre, elmélkedésre, nyugodt beszélgetésekre? A modern „életharcnak” ebben a könyörtelen hajszájában a legtöbben idegesek, ingerültek. Túlfeszített idegeik csillapítására leülnek a televízió elé. De éppen ezáltal vesztik el a csönd, a békesség, a magukra eszmélés lehetőségének maradékát is. Alig-alig képesek már imádkozni: elvesztik a kapcsolatot Istennel. Egy nap aztán már nem látják semminek értelmét, eltompul lelkiismeretük, elvesztik önkontrolljukat, feladják magukat, hagyják, hogy sodródjanak és lerántsák őket…

Testvérem, sohasem volt olyan fontos, mint ezekben a napokban, hogy időt szánj lelkedre! Ha szemed elől veszíted az Áldottat, áldatlanná válik életed. Szükséged van a hét egy napjára, amikor nyugodtan átgondolhatod, mi fontos neked. Jogod van erre a csöndre! Mert ez Isten egyik parancsolata.

– Hitednek talán legdöntőbb feltétele, hogy időt szánj Istenre! Megteszed?

– Mikor szoktad megteremteni magadnak az elcsendesedés idejét?

Egy nap az elgondolkodásra

Isten az Ószövetségben különleges parancsot ad népének: egy napot, a szombatot (Sabbat) életük átgondolására kell fordítaniuk! A szétszórt ember szedje össze magát és „legyen magánál”. Gondolja át honnan jött és hová megy, mit tegyen és mit ne, mit tett jól és mit rosszul… Egyszóval: az ember vegye kezébe élete kormányrúdját, és ne hagyja magát sodorni! Legyen felelős azért, amit tesz, és amiért teszi. Legyen lelkiismerete és meggyőződése, tudjon különbséget tenni jó és rossz között, legyen gondolkodó, imádkozó ember, akit ismer az Isten.

Testvérem, ez volt a Sabbat értelme! A pihenés, a meggondolás egy napja, szabaddá válva a külső munkáktól, szabaddá válva Istennek, a Magasságbeli számára, szabadon az igazságnak és az értelemnek. Hol vannak ma ilyen „szabad” emberek? Testvérem, neked nincs szükséged egy ilyen napra, egy Sabbatra? Az elgondolkodás oázisára, csöndre és imádságra?

– Mindig hajszolt vagy? Sose jutsz nyugalomhoz, elmélkedéshez, csöndhöz?

– Csodálkozol azon, ha sok minden rosszul sikerül, mivel sohasincs időd dolgaid átgondolására?

– Meglelted már szellemi oázisodat, ahol csöndet találsz és imádkozni tudsz?

Egy óra tévézés helyett: egy óra csönd

Hasonlóan vagyunk a gondolatokkal és szavakkal, mint az élelemmel: csak annyi ennivalót vehetsz magadhoz, amennyit meg tudsz emészteni. Ha túltáplálod magad, az emésztetlen étel beleidben fájdalmat és püffedtséget okoz. Testvérem, ugyanez a helyzet ma a szellem területén: az embert „túletetik” a legtöbbször hamis szavak és beszédek tömegével, képekkel és hírekkel. Az újságok, a rádió, a televízió és a video szakadatlanul magyaráznak nekünk saját, többnyire hamis felfogásukat súlykolva. Senki sem bírja ezt önmagában feldolgozni. Senki sem képes már megemészteni, belsőleg elrendezni, józanul megítélni és megfontolni. Az emberek manapság lelkileg megmérgezve, szellemi püffedtségben szenvednek, a megemésztetlen anyag zajong álmaikban, idegességükben, gondolataikban, terveikben…

Testvérem, hagyd el a szellemi túltápláltságot! Gondolkozz többet. Adj magadnak egy csöndes órát, egy óra tévézés helyett!

– Hagyod magad megsüketíteni a szenzációk lármájától?

– Észrevetted-e már, milyen szétszórt és tétova vagy?

– Nem tudsz már koncentrálni? Testvérem, legfőbb ideje, hogy megajándékozd magad a csönddel! Ez meggyógyítja lelkedet.

Keresni az elvesztett Istent

Az ember mára majdnem mindent megnyert: a természet fölötti hatalmat, a tudományos gazdagságot és élvezeteket – a világ dicsőségét. De mindezek mellett az ember elvesztette a lelkét, valódi önmagát, elvesztette az Istent. Szórakozottan botorkál végig életén, és nem tudja már azt sem, miért van a világon. Miért vagyok itt? Az emberek megnyomorodtak lelkükben, nincsenek válaszaik a szenvedéssel és a halállal kapcsolatos kínzó kérdésekre. „Mit ér az embernek, ha az egész világot megnyeri is, de lelke kárt szenved?” (Mt 16,26) Testvérem, te is elvesztetted Istent? Elvesztetted lelked erejét? A szeretet és türelem erejét, a szenvedés erejét, a szív békéjét? Ne törődj bele! Keresned kell Istent!

Atyád piros fonalat hagyott neked, amelyet követhetsz, hogy megtaláld Őt: a vágyódást hagyta neked! Az Isten utáni vágyakozás belső fájdalom, mert hiányzik neked a valódi otthon, az eligazító értelem, Isten békessége… Ne add fel a keresést! Szólítsd meg Istent!

– Testvérem, épphogy csak pislákol Isten utáni vágyódásod? Közömbös vagy Istennel szemben?

– Csak egy lehetőség van, hogy Istent megtaláld: imádkozz naponta! Megteszed?

A kérő imádság

Testvérem, a hit és az Evangélium öröme abban áll, hogy van valaki, akit bizalommal kérhetünk minden szükségünkben, és aki valóban segít. A teremtmény alapcselekedete a kérő imádság. A vallás főereje az a tapasztalat, hogy mi hívtuk Istent és Ő megmentett minket! Bizalommal voltunk iránta és Ő meghallgatott minket. Ő valóban a világ megmentője. Testvérem, Jézus kinyilatkoztatta neked: „Kérjetek és adnak nektek, keressetek és találtok, zörgessetek és ajtót nyitnak.” (Mt 7,7) Ha ezzel nem próbálkoztak volna meg emberek milliói, régen kihalt volna a vallás. Így azonban éppen ott éled fel a hit, ahol pusztulás fenyeget, ahol elveszettek kiáltanak segítségért, ahol elnyomottak kiáltják Istenhez: Uram, ments meg minket! És győzedelmeskednek, megerősödött lélekkel kelnek fel az imádságból, orcájuk világítani kezd és megtapasztalják Isten közelségét! Testvérem, ez imádság, ez felemelkedés, ez a szegények menedéke: „Bármit kértek bizalommal imádságtokban, megkapjátok.” (Mt 21,22)

– Megtapasztaltad már a kérő imádság erejét? Újból meg kell tanulnod kérni az Istent!

– És ha segített neked, ne felejts el köszönetet mondani! Hálát adsz-e mindenért Istennek?

Tanulj meg helyesen kérni!

Az ősi vallások ereje abban a tapasztalatban áll, hogy megszabadulunk bajainktól, ha teljes bizalommal kérjük Istent. Gyermeki lélekkel kell kérnünk! Mert teremtmények vagyunk és nem istenek. A teremtménynek állandóan szüksége van a mennyei erőre. A vallás visszaszorulásának a világban az az oka, hogy az emberek a nyugati, jóléti társadalmakban Istent már semmire sem kérik, mert úgy gondolják, hogy már megvan mindenük. Gazdagnak, okosnak, hatalmasnak érzik magukat. Ezért Isten nélkül élnek akkor is, ha egyenesen nem is tagadják meg Őt. Aki azonban már nem kér Istentől semmit, nem érezheti Isten gyógyító erejét. „Ő az áldott, és gyógyító Isten.” Ezért árasztotta el a fejlett társadalmakat a kétkedés. Ám ahol szükségben vannak a szívek, ott mégis imádkozni kezdenek az emberek. És a lelki szükséget – ha a fizikai szegénység eltűnőben van – egyre többen megérzik a gazdag Nyugaton: depresszió, kilátástalanság, szellemi elsekélyesedés fenyeget… Testvérem, tanulj meg újból kérni! „Jézus, gyógyíts meg! Rádbízom magam. Megteszem ami tőlem telik, de legyen meg a Te akaratod, Amen.”

– Ahogy az apa hallgat gyermeke kérésére, úgy hallgat Isten a te kérésedre. Bízol benne?

– Isten segítségét kéred mindenben? Vagy úgy gondolod, hogy saját erődből is bármit el tudsz érni?

Kérdezd meg Istent, mit kíván tőled!

Testvérem, az imádkozó emberek alapvető tapasztalata, hogy Isten megmutatja lelkükben, hogy mit kíván tőlük. Vezeti őket, gondoskodik róluk, rásegíti őket a helyes útra. Érzik, hogy Isten kézenfogva vezeti őket, mint édesapa a gyermekét. – Testvérem, kérdez újból és újból Istent: „Uram, mit kívánsz tőlem?” Ha csöndben várod indításait, és kész vagy megtenni, amit sugall neked, Isten felelni fog!

Nagyon fontos, hogy folytonosan keressük Isten akaratát és teljesítsük azt. Hiszen nincs boldogabb élet a számunkra, mint az, amit Isten szán nekünk. Ha megtesszük, amit kíván, ugyanaz történik velünk, mint a növényekkel, melyeket Isten virágzásra indít, és a fákkal, melyeknek gyümölcsöt ajándékoz. Életed virágot bont! Hiszen ezért imádkozol minden Mi Atyánk-ban: „Legyen meg a te akaratod!” Ezekkel a szavakkal ismerjük el Isten akaratát és kötelezzük magunkat teljesítésére.

Ne térj ki Isten akarata elől! Akkor sem, ha az nehéznek tűnik számodra. Isten jobban tudja mi való neked.

– Gyakran kérdezed Istent akarata felől? És teljesíted azt?

– Vagy kitérsz Isten akarata elől, ha felismerted is?

Képes vagy betölteni Isten akaratát!

Sok a jóakaratú ember. Sok mindent akarnak, de kudarcot vallanak. Le akarják győzni indulataikat, türelmesek akarnak lenni gyermekeikkel, időt szakítani az imádságra. De évek hosszú során át úgy tűnik, hiába fáradoznak… Mi ennek az oka? Testvérem, nem az sikerül, amit saját akaratunkból magunk elé tűzünk, hanem az, amire Isten hív minket. Mert Ő jobban tudja, mint saját magunk, hogy mi hasznos nekünk, mi lehetséges és mi nem, hogy mi lesz a következő lépés. Ha akaratát követjük, sokszor csodálatos módon hárulnak el az akadályok és láthatóvá válik az út, amit egyedül sohasem találtunk volna meg. Tanuld meg, hogy Isten akaratára figyelj! Ha követed Isten akaratát, akkor életed nem lesz tele szükségtelen és keserves kitérőkkel, hanem visszatekintve úgy találod majd, hogy ő nyílegyenesen vezetett célod felé.

Testvérem, hagyjad vezetni magad Isten akarata által! Akkor előrejutsz és senki nem lesz képes feltartóztatni utadon! Mert Isten útján jársz, az Ő kezét fogod…

– Megbeszéled valamennyi tervedet Istennel? Vagy egészen egyedül készíted azokat?

– Szánsz-e időt arra fontos döntéseidnél, hogy Isten előtt is átgondolj mindent?

A dicsőítő és a hálaadó ima átalakítja lelkedet!

Gyerekkorunk óta rossz tapasztalatokat szereztünk a nálunk erősebbekről. A kiszolgáltatottság, a gúnyolódás, a fizikai erőszak, a szégyen megsebezték lelkünket. Emiatt hord az emberek többsége „sötét szemüveget”, amelyen keresztül olyan borzasztónak látják az Istent, mint amilyenek a „világ hatalmasai”.

Testvérem, Isten a szeretet! A szeretetnek ezt a csodálatos Istenét csak akkor fedezed fel, ha szokásoddá válik, hogy megköszönd mindazt a jót, amellyel elhalmoz. Mondj neki köszönetet a jó alvásért, a ragyogó reggelért, egy jó beszélgetésért, egy sikeres vizsgáért, vagy hogy munkába menet épp elérted az autóbuszt. Megérzed majd, hogy a dicsőítő és hálaadó imádság által Isten milyen közel kerül hozzád! Egészen másként fogod Őt látni és szeretni, mert jó hozzád! Akkor majd bízol Benne és sokkal bensőségesebben fogsz Vele élni. Köszönj meg Neki mindent!

– Megszoktad, hogy Istennek mindent megköszönj?

– Megköszönöd Istennek a szenvedéseket is? Tedd meg! Mert azoknak, akik szeretik Istent, minden javukra válik.

Lelkiismeret-vizsgálat

Két jel mutatja, hogy Isten vonzásába kerültél. Először: Isten után vágyódásod mind nagyobb lesz. Másodszor: bűntudatod is feltámad. Az emberek menekülnek Isten elől, azt mondják „nekem nincs bűnöm”. De ha Isten barátja lettél, az Ő fényében meglátod lelked sötét foltjait. Épp ezért válik imádságod sokszor lelkiismeret-vizsgálattá. Ez az imádság csodálatos módja: átlátod életedet, életed különböző területeit, a tegnapot, elkövetett hibáidat… Mindezt Isten fényében, szavai, parancsolatai fényében vizsgálod… Isten közelségének biztos jele, hogy gyorsabban és világosabban ébredsz tudatára, ha letértél az Ő útjáról.

De ne légy aggályos! Testvérem, kérd teljes bizalommal mennyei Atyád bocsánatát és adj is hálát érte! „Atyám, bocsáss meg nekem! Javítani akarok segítségeddel életemen. Köszönöm Neked, hogy most megbocsátottál!”

– Gyakran tartasz lelkiismeret-vizsgálatot? Vagy te is azt mondod: „Nekem nincsenek bűneim.”

– Hamar észreveszed, hogyha letértél Isten útjáról? Vagy gyakran tévelyegsz?

Kezdd el öt perccel!

Ha nem szoktál hozzá öt perc borzasztó hosszúnak tűnik az imára. Hasonlít egy idegen emberrel folytatott ötperces beszélgetésre, amikor úgy érzed, nincs mit mondanod. De ha Isten igazi barátoddá vált, már nem elégszel meg öt perccel. Akkor naponta, reggel és este Istennél akarsz lenni, hogy vele mindent megbeszélj, megfontolj; nála találsz gyógyulást a nap sebeire, világosságot új gondok megoldására, és békességet a jó pihenésre…

Testvérem, kezdj el rendszeresen imádkozni! Isten úgy vonz, mint egy hatalmas mágnes. Ha közelébe jutottál, egyre erősebben von magához, mert szeret! Kezdd el napi egy Mi Atyánkkal, gondold át, imádkozd őszintén, tarts lelkiismeret-vizsgálatot. Egy napon világossá válik előtted, szükséged van egy meghatározott időre, amit szabadon vagy minden mást megelőzve, Isten és a magad számára tartogatsz. Lassan megtalálod majd az imádságnak azt a formáját, ami különlegesen közel áll a szívedhez: a rózsafűzért, a Biblia verseinek imádkozását, vagy a szabad, kötetlen imádságot és dicsőítést… Isten fog vezetni. De el kell kezdened!

– Szilárd helye van már az imádságnak napi programodban?

– Hétköznapjaid Istenhez kötődnek?

A szentírásolvasás titka…

…abban áll, hogy Isten szavából igazi erő árad. Isten szava maga, Jézus. Az Ő örökkévaló, szellemi lénye megtestesült, látható és érinthető lett. De Isten örökkévaló Fia bizonyos értelemben nemcsak Jézusban testesült meg, hanem szavában, a Bibliában is. Itt személyesen találkozol Jézussal. Szívedhez szól, bensődben érint meg téged. Az olvasás lassan elmélkedéssé változik. Már nem olvasol tovább, gondolkozol. Jézus szól hozzád!

Ha megengeded, hogy személyesen szóljon bensődhöz, erő árad Belőle. Lelkedet megerősíti szava. Jézus szava által nemcsak benső éleslátást, új bátorságot kapsz, hanem bizonyosságot is, hogy jobb legyen az életed! Testvérem, kezdd el olvasni Jézus hegyi beszédét (Mt, 5-7), és elmélkedj rajta gyakran. Aztán haladj többi tanítása felé, fedezd fel a kereszthordozásról és az utolsó ítéletről szóló szavait. Ez felemel! Ne úgy olvasd, akár az újságot, hanem mind életet adó, drága igéket. Olvasd a Szentírást, így tanulsz meg imádkozni! Olvasd sokat, így tanulsz meg hinni!

– Végiggondoltad már valaha komolyan a négy Evangéliumot? Vagy már csak az egyiket is?

– Szilárd helye van keresztény életedben a Szentírás olvasásának? Vagy szinte soha nem veszed a kezedbe?

Lelki felfrissülésed lehetősége: a vasárnap

A vasárnap az Úr napja. Szükségünk van erre, az Isten tízparancsolatában rendelt vasárnapi pihenésre: „Hat napig dolgozzál és végezd minden munkádat. A hetedik nap azonban az Úrnak, a te Istenednek, a pihenő napja, ezért semmiféle munkát nem szabad végezned, sem neked, sem fiadnak, sem lányodnak, sem szolgádnak, sem szolgálólányodnak, sem állatodnak sem a kapuidon belül tartózkodó idegennek” (Kiv. 20,9-10) Vasárnaponként hagyd magához térni lelkedet. Pihenjen meg szellemed, szíved verjen újra gyökeret Istenben. Imádságod legyen mély, hogy lelked kiürült kútja újra megteljen.

A vasárnap az Istenben való lelki gyarapodás napja legyen. Ez Urunk feltámadásának napja. Lelked is támadjon fel: keresd a Krisztussal való találkozást a szentmisében. Ha valóban hiszel Krisztusban, az Ő szavában, aligha szükséges egy külön parancsolat ahhoz, hogy az Úr napját szívedbe fogadjad és vele ünnepeld a menyegzői lakomát.

– Az Eukarisztia ünnepe kényszerű kötelesség számodra a hét többi tennivalói között? Vagy valóban éhezel rá?

– Fontos neked a vasárnapi szentmise? Vagy mindig valami fontosabb dolog akad?

A negyedik parancs

A negyedik parancsolat a szülőkhöz, a családhoz fűződő szeretetről beszél. A legközelebbiekhez való szeretetről, amelyről Jézus azt mondja: „Szeresd felebarátodat, mint önmagadat!” (Mt 22,40) Ki áll olyan közel hozzád, mint a családod, gyermekeid, szüleid, házastársad? – A család az a forrás, amelyből az emberek közötti szeretet nemzedékről nemzedékre újra megszületik: a fiatalember szeretete felesége iránt, a gyermek iránti anyai szeretet, az öreg házaspár egymás iránti szeretete, akik hűségesek maradtak egymáshoz, a kötődés a szülő házhoz, amely az embernek tulajdonképpen mindvégig otthona marad. Ez a szeretet az elvesztett paradicsom utolsó maradványa. Enélkül nem tudna élni az ember. Isten ajándéka, csoda, az Ő gazdagságából.

A valódi szeretet nem vásárolható meg pénzért. A szívbéli szeretet ingyenes, a legszegényebb is élvezheti, adhatja. A szeretet boldogsága nem a gazdagok, a hatalmasok, a tanultak kiváltsága, hanem a gyermeki szívűeké. Akik őszinte örömmel fogadják el, és ugyanúgy adják tovább. Mindenki elnyerheti! Igazi csoda ez! Aki szeret, kincset talált, ami többet ér az aranynál és a pénznél. Ahol szeretet van, ott az Isten. Mert „az Isten szeretet”. (Jn 4,8)

– Családotok a szívélyesség, a megbocsátás és a szeretet helye?

– Szeretteid felé fordulsz? Vagy idegenekként éltek egymás mellett?

„Szerettek engem?”

Napjaink viharait leginkább a gyermekek szenvedik meg. A gyermek legfőbb szükséglete a szeretet. A gyermek ezernyi módon kérdezi viselkedésével szüleit: „Szerettek engem?” Gyermekünk kérdésére a feleletet nem azzal adjuk meg amit mondunk, hanem azzal, amit cselekszünk.

Mit kell tennünk, hogy a gyermekek érezzék, mennyire szeretik őket? Nézz szeretetteljesen szemükbe! Egész szíveddel és egész orcáddal fordulj hozzájuk, jóságosan nézd őket! Ne hagyd gyermekeidet szereteted jelei nélkül, mert akkor feleslegesnek, elhagyottnak érzik magukat. „Senki sem szeret engem…”. Éreztesd gyermekeiddel, hogy nálad biztonságban vannak! Vedd őket karjaidba, simogasd meg, öleld magadhoz őket, engedd, hogy védettséget érezzenek melletted! Csak akkor fogja fel a gyermek saját értékét, ha az apa és az anya gondos figyelemmel törődik vele: „Becsülnek, szeretnek, kincsük vagyok!” A gyermekek elsőséget élveznek. Legyen időd a gyermekeidre! Még önmagadról való lemondás árán is!

– Van időd gyermeked és családod számára?

– Beszélgetsz gyermekeiddel gondjaikról? Tudod, hogy mit gondolnak, mitől félnek, miben remélnek, mitől szenvednek?

– Vagy minden fontosabb számodra, mint a gyermekeid: a televízió, az újságolvasás, az ismerőseid, a hobbid és a háztartásod…?

Te magad kezdd el!

Sok család van ma szánalomra méltó állapotban. A fagyos, fenyegető és feszült légkörben minden családtag szenved. Mit tehetünk, hogy jobb legyen?

Testvérem, az embernek egész életében szüksége van arra, hogy szeressék! Kezdd hát el magad orvosolni a bajokat! Mutasd meg családodnak szeretetedet! Melengesd meg a másik szívét, akkor könnyebben megértitek egymást, és megoldjátok problémáitokat. De ha csak rossz szavad, szemrehányásod van a számukra, sohasem léptek túl a veszekedésen és a gyűlölködésen.

Először a jóról beszélj! Tréfálkozz velük! Próbáld meg előbb megnyerni a másik bizalmát. Akkor szívesebben meghallgat. Úgy van ez, mint a gyermekeknél: először meg kell erősítened az ő kicsi lelküket! Akkor sokat követelhetsz, kérhetsz tőlük, könnyen irányíthatod őket. Először te adj! Akkor sokat fogsz kapni. Tégy jót családodban! Akkor a te magad is boldog leszel. Tégy jót! Így jeleníted meg Istent családodban. Mert: „Aki jót cselekszik, Istentől van.” (3 Jn 11) A jó, amit teszel, Isten jelenléte. Ő legyőzi a gonoszt!

– Az emberek éhesek a jó szóra. Adsz elismerést, jó szót?

– A boldogság az adásban és nem a követelésben van: megpróbálsz naponta örömet szerezni másoknak?

– Segítesz másoknak? Ezzel megnyered szívüket.

Istenre van szükséged ahhoz, hogy jó legyél

Vannak emberek, akiknek lényén átsugárzik Isten szeretete. Reggelente kedvesen köszöntenek, meghallgatják gondjaidat, ha veszekedés tör ki, ők kérnek bocsánatot először; felüdülést találsz náluk, ha elfáradt a lelked. Azt kérded, hogyan válhatsz te is ilyenné?… Talán most még – belső bajaid miatt – nem érzel erőt magadban arra, hogy bármit is adj a másik embernek. De van egy forrás, amelyből erőt merítheszt: Isten szíve legyen otthonod! Ő lecsillapítja lelked szomjúságát és megújítja bensőd erejét. Forrásod lesz, ha imádkozol, amelyből szeretettel töltekezhetsz. Akkor magad is forrássá válhatsz! Nem a saját erődből, hanem mert Isten szeretetét és erejét ajándékozta neked.

Testvérem, keress otthont Istennél! Akkor lesz erőd jót tenni. Követelőzés helyett adni fogsz, panaszkodás és mások vádolása helyett nagy türelemmel és jósággal segíteni.

– Részletesen megbeszéled dolgaidat Istennel? Beszélsz vele szükségleteidről, gondjaidról, reményeidről? Tőle nyered a lélek erejét?

– Van időd az Istennel való beszélgetésre? Vagy idegenné vált számodra? Eltűnt?

– Családotok „tagjává” tettétek-e Istent?

Újítsd meg házasságodat!

A házasság kalandos vándorút, melyet a házastársak együtt járnak végig. Olyan nagy és szép vállalkozás, hogy minden áldozatot meg kell hogy érjen. Ausztriában a házasságok egyharmad rosszul sikerül és válással végződik. Miért megy tönkre ennyi házasság? Legtöbbször már a kiindulóhelyzet is rossz volt, mindketten csak örömöt, biztonságot és felhőtlen szeretetet vártak a közös élettől. A házasévek során az első örömteli idők varázsa megtörik, és előtűnnek a nehézségek. Kiderül, hogy a férfi önző, az asszony rendetlen, sokszor zsörtölődik, időnként mindketten agresszívek és akaratosak. Lassan megindul az elhidegülés folyamata.

De ennek a válsághelyzetnek értelme van. Furcsa módon hatására megerősödött kapcsolatotok. Az Isten ugyanis így szól hozzád: meg akarsz-e változni, hogy társad számára ismét szeretetreméltóvá válj? Akarod teljesíteni a kívánságait? Meglátod-e lelki sérüléseit, segítesz neki a gyógyulásban? Rászánod-e magad házastársad igazi megismerésére? Megvan benned az elhatározás, hogy véglegesen igent mondj neki, hibái ellenére is? Ebben az elhatározáson megerősödik, vagy összetörik házasságotok.

– „A szeretet Istentől való.” Kéred Istentől a házastársad iránti feltétlen szeretetet?

– Akarsz-e úgy gondoskodni a másikról, mint saját magadról? Csak így lesztek egyek és boldogok.

– Eleget beszélgetsz házastársaddal? Tudatosan kezdjétek újra! Mondjatok egymásnak végleges igent.

A szép házasság nyolc boldogsága

Jézus megmutatta nekünk az igazi élet útját. Ez az út a boldog házassághoz is:

– Boldogok, a békességesek! Olyan sokszor utánamentél és megbékítetted a társadat.

– Boldogok az irgalmasok. Olyan sokat segítettél a partnerednek.

– Boldogok, a szelídek! A szeretet türelmed által megvalósult.

– Boldogok a szomorkodók. A házasság válságai áldássá váltak számotokra.

– Boldogok a tisztaszívűek. Egymás iránti hűségetek megóvta szereteteket.

– Boldogok, akiket az igazságért üldöznek. Sokat kellett méltatlanul szenvedned, de magadra vetted a keresztet.

– Boldogok, akik éhezik és szomjazzák az igazságot. Vágyakozásod és szereteted mindig hitvesed szívét kereste.

– Boldogok, a lélekben szegények. Leszálltál önimádatod trónjáról, hogy szegény legyél, szegény önmagadban és gazdag a másikban.

– Házasságotokban egymásért, egymás mellett vagy egymás ellen éltek?

– Elhatároztad, hogy házasságotokat boldoggá teszed? Hogy egymással és egymásért fogtok élni? Olvassátok el együtt Jézus hegyi beszédét! (Mt 5,3-7)

– Imádkoztok közösen?

Beszélgetés az Istennel és a házastárssal

Napjaink viharaiban a család is nyomás alá került, a teljesítménykényszer és az időhiány nyomása alá. Éppen a szüntelen időzavar és stressz miatt került veszélybe az ember legnagyobb kincse, az Istenhez és embertársukhoz való viszonyuk. Testvérem, az időbeosztás ma a hit alapvető kérdésévé válik: ha valóban Isten a legfontosabb számodra, nem kell-e előnyben részesülnie napi és heti programodban is?

Ugyanígy, ha házastársad fontos számodra, nem kell-e néha időt szakítanotok igaz, őszinte zavartalan beszélgetésekre? Meghatározó kérdés: mi a legdrágább számodra a világon? Isten után nem az az ember, aki feltétel nélkül szeret téged? Nem a házastársad az, aki törődik veled és megosztja veled életét? Testvérem, időt kell szakítanod a legfontosabbakra! Időzavar nélkül kell együtt lennetek, mert csak akkor tudtok teljes szívvel egymáshoz fordulni. Ha bensőtök őszinte feltárására már nem vagytok képesek, akkor már nem ismeritek egymást. Akkor megkezdődik az elidegenedés és az a halálos csönd, amelyben annyi házasság tönkremegy.

– Van minden héten legalább egy-két órátok arra, hogy zavartalanul beszélgessetek?

– Ismered házastársad gondjait, örömeit, reményeit és terveit? Ismered belső életét?

„Amit Isten egybekötött, ember szét ne válassza”

Áldott az a férfi, akit szerető feleség vár otthon, áldott az az asszony, aki férjénél állandó védelmet talál. Legyőzhetetlen erőforrás az ilyen szeretet. Erről a szeretetről szól Jézus; amikor arról beszél, hogy a házastársakat Isten köti össze, hiszen a szeretet, ami egymáshoz vezette őket, Istentől ered. Szeretet csak Istenben lehetséges. Manapság azért inognak meg a házasságok, mert mindennapjaink eltávolodtak az Istentől.

A szeretet Isten nélkül: letépett virág, amely hamar elhervad. Ha szeretettel és hűséggel teljes házasságot akarsz, fordulj naponta Istenhez! Ő meg fogja őrizni házasságotokat. De minden házasságban eljön a bizonyságtevés órája, a nehézségek ideje. Ez az a kereszt, amit csak Isten erejével lehet viselni. Ilyen helyzetben ma a legtöbben elválnak, mert senki nem akarja viselni a keresztjét. De Jézus arra tanít, hogy a kereszthordozásban válik nyilvánvalóvá a szeretet. „Aki tanítványom akar lenni, vegye fel keresztjét!” Maradjatok együtt jó és rossz napokban! Ez a szeretet.

– Eljátszol néha a válás gondolatával? Nem akarod magadra venni Krisztus keresztjét?

– Csak ott lehetséges a szeretet, ahol Isten lakik. Befogadtátok-e Istent házasságotokba?

– Ahonnan elüldözik Istent, onnan a szeretet is elköltözik. Hiányoljátok-e Istent a házasságotokból?

Elválni és újból megházasodni?

Sokan csalódnak a házasságukban. Saját hibájukból? Erőtlenségből? A világ erkölcsi zűrzavara és kísértése okozta? Lehetetlenné vált az együttmaradás? Egyedül csak Isten ismeri szívedet, bajodat, könnyeidet, kétségbeesésedet. Vajon megbocsát-e neked? Fordulj felé teljes szívvel, és Ő meg fog bocsátani! – De akkor miért nem részesülhet a szentségekben, miért nem veheti az Oltáriszentséget, aki elvált vagy újraházasodott? Az Úr oltárától való eltiltás hasonló ahhoz, mint amikor a családi asztaltól tiltanak el valakit. Aki minden figyelmeztetés ellenére veszélyezteti a család egységét, és rossz példát mutat a többieknek, elküldhetik az asztaltól.

Ez azért történik, hogy mindenki felfogja a figyelmeztetés komolyságát és megőrizze a hitet Isten szavában: – Amit Isten összekötött… Az oltár közösségéből való kizárás nem az Egyház által történő kiátkozás (mert csak Isten ismeri a szíveket), és nem is kizárás az Egyházból (mert továbbra is Krisztus családjához tartozol), hanem egy jelzés, hogy itt az ember legfontosabbjáról van szó: arról a széttéphetetlen szeretetről, amely Istentől ered.

– Ha az újraházasodottakhoz tartozol: fáradozol-e azon, hogy jobban kötődj Jézushoz, mint a többiek? Mert nagyobb szükséged van Rá!

A gyermeknevelés: hivatás

Két vagy három gyermek felnevelése, bizony egész embert kíván. Sokszor fárasztó feladat. A nevelésben a szülők példájának meghatározó szerepe van. Ha ők nagyon szeretik egymást, a gyermekek is meg fogják tanulni, hogyan kell a másikkal törődni. Ha teljes szíveddel kötődsz házastársadhoz, gyermekeidnek ezzel a legnagyobbat adtad: a hitet abban, hogy létezik igazi szeretet, hogy lehetséges egy életen át szeretetszövetségben élni. A nevelésben a szeretet varázslatos erő: ha gyermekeid érzik, hogy fenntartás nélkül szereted őket, könnyen irányíthatóak lesznek, és nem lépik át azokat a határokat, amiket megvonsz előttük.

A nevelésben szükséges az erős kéz, de ez csak nagy szeretettel összekapcsolva válik gyermekeid hasznára. Ha csak keményen neveled őket, megnyomorítod a lelküket. Érezzék gyermekeid, hogy bármikor odamehetnek hozzád, és örülsz a közelségüknek. Meleg viszonyotok erőt ad nekik.

– Imádkozol gyermekeidért?

– Beszélgetsz gyermekeiddel? Ismered gondolataikat és félelmeiket? Meghallgatod őket? Együtt játszol és nevetsz velük?

– Mindent megengedsz gyermekeidnek? Ez szintén kárukra válik! Neveld őket becsületességre és felelősségtudatra!

Kevesebb pénzt, nagyobb családot

A családoknak nagy kísértése a pénz. Ha az anya is dolgozik több pénz van a háznál, de kevesebb a boldogság, a gyermekekkel együtt töltött idő. Ha az apa mindig későn jön haza, mert nem akar lemondani a mellékkeresetről, a család lelkiekben rövidül meg. Hallgassatok a belső hangra! Lelkiismeretünk nyugtalan, amíg ki nem szakadunk a pénz utáni hajszából.

Áldottak azok a gyermekek, akikkel játszik az édesapjuk. Áldottak a családok, ahol még elbeszélgetnek egymással. Áldottak a fiatalok, akik érzik, hogy szeretik őket. Áldottak azok a családok, ahol megünnepelik a születés- és névnapokat. Áldottak a szülők, akik gyermekeikkel együtt imádkoznak. Áldottak a házastársak, akik tudnak lelki gondjaikról beszélni egymással. Áldott a család, ahol kedves szavakkal szólnak egymáshoz. Áldott vagy, ha szeretnek a családodban.

– Sok a pénzetek, de kevés az időtök egymásra? Melyik a nagyobb érték?

– Számodra is nagyobb érték egy gesztus, mint egy pénzen vett ajándék?

Imádkozzatok együtt!

Ha Isten lesz nálatok a ház ura, egész családi életetek megújul. Ő magával ragad benneteket, lelkiismeretetek felébred és szeretetetek kiárad környezetetekre. Adjátok át a főhelyet családotokban az Örökkévalónak! A feszületet akasszátok lakásotok főhelyére. Étkezéskor mondjatok asztali imát köszönetképpen Isten ajándékaiért. Imádkozzatok közösen, hogy megáldja családotokat. Gondolataitokban – de beszélgetéseitekben is – legyen jelen az Isten! Akkor valóban Ő lesz az igazi Úr nálatok. Megáld benneteket. Imádkozzatok együtt! Így gyermekeitek önkéntelenül megtanulják, hogyan beszélgethetnek Istennel.

Ez a szülők legszebb feladata: tanítsátok meg imádkozni gyermekeiteket! Többet adtok így nekik, mintha házakat örökölnének tőletek. Számos családban elkezdtek már közösen imádkozni. Imádkozzák a rózsafűzért, maguk is összeállítanak imádságokat, közösen olvassák a Szentírást… A család, amely közösen imádkozik, összetartozik. A nehézségek szinte maguktól elsimulnak.

– Imádkoztok közösen? Beszéltek egymással Istenről? Beszélgettek Vele együtt, a közös imádságban?

– Együtt vesztek részt vasárnap a szentmisén?

– Sokszor az asztali imádsággal kezdődik a család hitbéli megújulása. Imádkoztok étkezés előtt és után?

Az önzés a szeretet halála

Az önzés, az önimádat, az öndicséret az, ami a szeretetet legtöbbször kioltja. Az önző ember úgy hiszi, akkor bontakoztathatja ki legteljesebben életét, ha önmagára gondol, magáról gondoskodik, saját jogaiért küzd, és a saját tekintélyét növeli. Az egoista ember kíméletlen. Nem nézi a másikat, nem hallgat rá, nem teljesíti kívánságait, nem törődik bajaival. Nem akar szolgálni embertársának. Hiányzik belőle az alázat, a szolgálatkészség.

Testvérem, ez az én-szenvedély betegség, mely eltorzít. Megváltoztatja az embert, szétrombolja a szívét, kiöli belőle a felebaráti szeretetet. A szeretet paradoxonának titka: nem azáltal növekszik, hogy önmagát keresi, hanem úgy, hogy szétosztja önmagát! A szeretet az ajándékozás, az önátadás, a megbocsátás által válik naggyá. Az én-ember kapni akar és uralkodni vágyik. A szeretet adni akar, másokért lemondani önmagáról. Testvérem, akarsz adni?

– Önző, egoista ember vagy? Nem vagy tekintettel másokra? Nagyravágyó, hatalmaskodó, fennsőbbséges, goromba, büszke vagy? Nem veszed észre magadat?

– Vagy elhatároztad, hogy szolgáló emberré válsz? Alázatos, szerető emberré? Ugye figyelsz önmagadra.

A szeretet éneke

Az igazi szeretet legmélyebb titka, hogy sohasem lanyhul, feltétel nélkül szeret. Az anya nemcsak akkor szereti gyermekeit, ha jók, hanem akkor is, ha megbántották. Így feltétel nélkül szeret az Isten. Nem azért szeret, mert jók vagyunk, hanem azért, hogy jókká váljunk. Erről a kifogyhatatlan szeretetről így beszél a Biblia:

„Szóljak bár az emberek vagy az angyalok nyelvén, ha szeretet nincs bennem, csak zengő érc vagyok vagy pengő cimbalom.

Legyen bár prófétáló tehetségem, ismerjem bár az összes titkokat és minden tudományt, legyen akkora hitem, hogy hegyeket mozgassak: ha szeretet nincs bennem, mit sem érek.

Osszam el bár egész vagyonomat a szegényeknek, s vessem oda testemet, hogy elégessenek, adjam bár át testemet úgy, hogy elégjek, ha szeretet nincs bennem, mit sem használ nekem.”

A szeretet türelmes, a szeretet jóságos, a szeretet nem féltékeny, nem kérkedik, nem gőgösködik, nem tapintatlan, nem keresi a magáét, haragra nem gerjed, a rosszat föl nem rója, nem örül a gonoszságnak, de együtt örül az igazsággal. Mindent eltűr, mindent elhisz, mindent remél, mindent elvisel. A szeretet soha el nem múlik.” (1 Kor. 13, 1-8)

– Megőrzöd szeretetedet gyermekeid, házastársad iránt akkor is, ha csalódást okoztak neked?

– A szeretetet tartod a legfontosabbnak családi életedben?

– Sokszor el vagy keseredve, hogy megtagadod a szeretet parancsát?

Az ötödik parancs

Napjainkban sokakat gyötör a lelkiismeret, mert öltek. Képtelenek elfelejteni az Istentől rájuk bízott gyermeket, akit elvetettek, nem engedtek megszületni. Ezt a szörnyű igazságtalanságot senki sem teheti már jóvá, csak Isten. Csak Ő, képes a holtakat életre támasztani. – Téged is gyötör ez a kimondhatatlan fájdalom? Isten elé vitted már? Kérted már Őt igaz megbánással: Atyám, bocsáss meg nekem! Szükséged van a Megváltóra. Csak Ő az érted vérét ontó Megfeszített gyógyíthatja meg lelked mély sebeit. Csak Ő moshatja le lelked fekete foltjait, amelyeket emberi szándék soha el nem tüntethet.

Nagyon kérlek, ne ess kétségbe! Ne hallgasd el a szentgyónásban tettedet, mert mélyen sebzett marad a lelked. Ezek a sebek az évek folyamán elmérgesednek és sivárrá teszik a lelket. Mondj el mindent a szentgyónásban. Jézus így szól majd hozzád: Gyermekem, bűneid meg vannak bocsátva!

– Vétkeztél magzatelhajtás bűnével?

– Őszintén megvallottad már ezt a szentgyónásban, Krisztus előtt?

– Bátorítasz-e másokat az abortuszra, mondván: „nincs abban semmi rossz?”

Bocsáss meg, mint Jézus! Akkor békét nyersz

A világ belezuhant az ellenségeskedés és a gyűlölet, a bosszú és az erőszak végtelen láncreakciójába. Minden erőszak új erőszakot, gyűlöletet és rombolást szül. A mondás szerint: „ahogy te nekem úgy én neked…” Mindenütt vér és könnyek tengere. A megbocsátás hiánya, az engesztelhetetlenség szétrágja a családokat, a társadalmat, egymásnak ugrasztja a népeket.

Testvérem, ahol gyűlölet van, ott nincs jelen az Isten. Csak ott lakik Isten, ahol szeretet és jóság uralkodik. Csak ott van áldás, ott gyógyul meg életed. Ezért szólít fel újra és újra Jézus: „Bocsáss meg! Teremts békességet! Békülj ki újból!” Márpedig a saját érdekedben. Csak akkor nyersz áldást, ha béke van szívedben. Áldás gondolataidban és cselekedeteidben. Miért hagyod, hogy ellenfeled elrabolja lelked békéjét? Békesség nélkül semmi dolgod sem sikerülhet. Testvérem, bocsáss meg, mint Jézus, a Megfeszített: „Atyám, bocsáss meg nekik, mert nem tudják mit tesznek!” (Lk 23,34)

– Engeded tombolni magadban a gyűlöletet? Imádkozz ellenségeidért és bocsáss meg nekik!

– Sértődékeny lettél, megkeseredett és kemény? Tedd le fájdalmadat a Megfeszített elé! Meggyógyít, megszabadít és megvigasztal téged!

– Van, akinek nem tudsz megbocsátani? Aki ellen gyűlölet él szívedben. Borulj le a feszület elé és nézz fel Jézusra.

Mondj le a bosszúról!

Ha igazságtalanság történik velünk, dühösek leszünk és felháborodunk. Vádló gondolataink nem hagynak nyugodni, legszívesebben nekiesnénk a másiknak (szóval vagy akár tettleg is), a bosszú lehetőségeit latolgatjuk.

Isten azt mondja: „Bosszút ne álljatok!” (Róm. 12,19) Csak újabb igazságtalanságot művelnél. Éles nyelved, indulatos ítéleted még jobban elmérgesítené a helyzetet. Isten szolgáltat majd igazságot neked! De te azt mondod: „Hagyjam, hogy bármit megtegyenek velem?” Testvérem, elárulom a titkot, hogyan tudod megváltoztatni mások érzelmeit. Ha haragosod bántásait és rossz cselekedeteit jóval viszonzod, ezen elcsodálkozik majd. Elgondolkodik és belátja: „Igazságtalanságot követtem el ellene. Igazságtalan voltam hozzá.” Testvérem, ha az emberek rosszak veled és te jó maradsz, ez megváltoztatja bensőjüket. Akkor is, ha lelkük már elvadult és gonosz. Ha a rosszat jóval viszonzod, megváltoztathatod a szíveket. Úgy, mint Jézus. Ő a gonoszságot szeretettel viszonozta. Így változtatott meg bennünket.

– Bosszúvágy és harag él benned? Nem tudsz megbocsátani?

– Ártottál valakinek, hogy bosszút állj? Engeszteld ki szereteteddel!

Bocsáss meg! Csak így nyerhetsz te is bocsánatot!

Az ötödik parancs értelme: bocsáss meg az ellened vétőknek! Különben megfojtod a szeretetet. Ha nem bocsátunk meg, Isten sem adhat bocsánatot nekünk. Hogy is adhatna jóságot, ha szívünk gyűlölettel van tele? Nem bocsáthat meg nekünk, amíg engesztelhetetlenek vagyunk, és ezzel magunkban hordjuk a gonoszságot. Bocsássatok meg, és ti is bocsánatot nyertek! „De ha nem bocsáttok meg az embereknek, Atyátok sem bocsátja meg bűneiteket!” (Mt 6.15) Míg meg nem bocsátasz tehát, addig nélkülöznöd kell Isten teljes vigasztaló, megerősítő, gyógyító és szabadító kegyelmét.

A megbocsátás: ajándékozás. Ismét átnyújtod embertársadnak barátságodat, hűségedet, szeretetedet. Megbocsátás csak a kereszt által valósulhat meg. Csak akkor tudod elviselni a másikat, a többieket, ha hordozod a rád mért keresztet. Csak akkor lehetsz türelmes másokkal, ha magad is sok mindent elszenvedsz, elviselsz. Ne üss vissza! Az erőszak a gonoszt dicsőíti. A megbocsátás viszont a szeretetet, az Istent dicsőíti meg. Bocsáss meg!

– Kikre haragszol? Talán éppen szüleidre, testvéreidre? Főnökeidre vagy kollégádra? Bocsáss meg nekik szívből igazán!

– Imádkozol azokért, akiknek nem tudsz megbocsátani? Imádkozol ellenségeidért?

A harag igazságtalanságot szül. Köss békét!

A harag elvakít, ijesztő cselekedetekre ragadtat. A haragban legyűrhetetlen erők tombolnak. Mély, nehezen gyógyuló sebeket ejtesz. A haragnak sok „testvére” van, egyik rosszabb, mint a másik: ingerültség, keserűség, bosszankodás, felháborodás, gonoszkodás, piszkálódás, keménység, ridegség, támadókedv, hevesség. Hányféle kifejezés utal a dühtől őrjöngő ember gyalázatos viselkedésére: kikel, kivetkőzik önmagából; tajtékzik, szétrobban a dühtől; öklét rázza, toporzékol, fogát csikorgatja, vicsorog… Testvérem, egy sereg démon!

Tanulj türelmet Jézustól! Csak akkor leszel türelmes, ha türelmes akarsz lenni. Csak akkor bírod elviselni helyzetedet, ha kész vagy annak elviselésére. Vedd magadra naponta keresztedet! Úgy, mint Jézus.

– Sokszor engeded szabadjára haragodat? Nem tudsz uralkodni magadon? Igazságtalan vagy?

– Bocsánatot kérsz-e a másiktól, ha mérgedben megbántottad?

– Áldottak, akik nem élnek erőszakkal. Tetteidben nem vagy-e erőszakos?

Veszekedés után építs hidakat!

Ha kegyelmet várunk Istentől, nekünk is ilyennek kell lennünk felebarátunkkal. Nem tarthatunk haragot! Testvérem, ne légy engesztelhetetlen, ne hibáztasd a másikat, építs hidakat a gyűlölködés szakadéka fölé! Isten megmutatja, hogyan fogj hozzá. Kérd Őt, akkor sikerülni fog! Te légy az első: szólj egy barátságos szót, tégy egy békülékeny gesztust! Könnyítsd meg, hogy veszekedés után felebarátod visszatalálhasson hozzád. Mondd ki magad az első bocsánatkérő szót!

Bocsánatot kérni a szeretet, és az emberi nagyság jele. Ahol nincs megbocsátás, ott elhal a szeretet, növekszik az elidegenülés és a gyűlölet. Testvérem, ne tűrd a békétlenséget! Szólj egy jó szót! Bocsánatkérésed gyógyír testvéred lelkére. Be kell ismerned a gyermekeiddel szemben elkövetett igazságtalanságot is! Így nő köztetek a bizalom és az elszakíthatatlan barátság.

– Gőgös vagy, nem tudsz megbocsátani és bocsánatot kérni?

– A másikat okolod, mikor te vagy a hibás?

– Kemény és engesztelhetetlen a szíved?

– Nem is próbálsz hidakat építeni, hogy újból megleljétek egymást?

Az ítélkezés és a pusztító bírálat

Isten a szeretet, ha közeledni akarunk hozzá, bennünk is növekednie kell a szeretetnek. De mi sokszor annak a Káinnak a gyermekei vagyunk, aki öccsét megölte. Mi nem bottal, hanem szavakkal sújtunk le egymásra. Akit durván ledorongoltak és megszégyenítettek kitaszítottként, megsemmisülten, önmagát teljesen értéktelennek érezve áll a világban. Elfogja a kétségbeesés, depresszióba, belső sötétségbe süllyed. Felelős vagy ezért?…

Testvérem, ne mondj senkiről megsemmisítő ítéletet! Hagyd az éles megjegyzéseket, ne alázd meg! Mert Isten úgy fog feletted ítéletet mondani, ahogy te most ítélkezel. Ha te felebarátod esetében mindent jóindulattal mérlegelsz, akkor Isten is minden apróságot a javadra ír majd. – Testvérem, légy jóságos! Akkor Isten is jóságos lesz veled az ítéletnél. „Ne ítéljetek, hogy meg ne ítéljenek!” (Mt 7,1)

– Éles a nyelved? Gyakran teszel csípős megjegyzéseket?

– Sokszor gyakorolsz szeretetlen, megsemmisítő kritikát?

– Beszélgetéseid leginkább mások bírálgatásából, megszólásából állnak?

– Mentegeted magadban testvéreidet hibáik miatt?

Az oktalan elégedetlenség

Nem akkor tartod meg az ötödik parancsot, ha nem veszekszel és nem ölsz embert, hanem akkor, ha béke van a szívedben. Ez a békesség nem csupán a harc, a veszekedés kerülését jelenti. A béke Isten jelenléte szívünkben. A békesség a barátságban mutatkozik meg. Benne és általa erős szövetségek köttetnek. Az ember békéje Istentől származik. Nála találsz belső nyugalmat és megelégedést. Napjainkban eltávolodtunk Istentől, a béke forrásától, ezért nő a békétlenség. Ennek egyik legkínzóbb jele folytonos elégedetlenségünk.

Az elégedetlenkedő emberek súlyos terhet jelentenek környezetüknek. Mindig hibáztatnak valakit, amiért rosszul mennek a dolgaik, mindig dühösek, környezetüket ellenségesnek vélik. Ez az ingerültség megfertőz másokat is, nehéz levegőt teremt és szétzilálja a békességet. Testvérem, keresd Istennél a belső békét, különösen akkor, ha érzed magadban a békétlenséget. Mert a béke Istentől jön. Ő segít neked, hogy elégedett emberré válj.

– Elégedetlen ember vagy, türelmedet könnyen elveszted?

– Tudod-e menteni mások hibáját?

– Vádaskodásoddal szétzúzod a békét magad körül?

Az ember lelki békéje értékesebb a világ minden kincsénél

A belső béke az Istennel való kapcsolat gyümölcse. Ha békét akarsz bensődben, először békét kell kötnöd Istennel! Béke, öröm, szeretet és jóság van ott, ahol Isten él a szívekben. A békétlen világ ott kezdődik, ahol az emberek elszakadnak Istentől, mert a boldogságot a pénztől és a szórakozástól remélik, és nem az Istentől. Ha tartós békességet és örömöt szeretnél, tedd életed urává Istent! Tedd kezébe gondjaidat, bízd rá jövődet! Valld meg Neki összes bűneidet!

Testvérem, nincs semmi értékesebb a belső békénél! Ne hagyd, hogy elrabolja a rohanás, az időzavar, és a napi gondok miatti mérgelődés. Amíg békesség van benned, addig Isten különleges kegyelme alatt állsz. Amíg béke él benned, minden cselekedeteden Isten áldását érzed majd, még a nehézségek közepette is.

– Békét árasztasz magad körül? Megbékéltél Istennel?

– Vagy nyugtalanságot, ziláltságot, békétlenséget terjesztesz?

Az erőszak és az agresszivitás

A világszerte egyre terjedő erőszak fő okát és eredetét a család széthullásában kell keresnünk. Aki gyermekkorában sok gonoszságot megélt, sokszor maga is gonosszá válik. Az ember öntudatlanul is bosszút áll a világon sérelmeiért. A filmek, amelyekkel mostanában tele vannak a mozik, és a tévén keresztül az otthonok is, gyakran dicsőítik az erőszakot: brutális és könyörtelen embereket állítanak elénk követendő példaként. Az istentagadás és a lelkiismeret elhallgattatásának korában szinte bármelyik ember bűnözővé válhat az ököljog és az agresszivitás terjedésével.

Testvérem, a te életedet is áthatja az erőszak szelleme? Üvöltözöl, csapkodsz az öklöddel, fenyegeted a tieidet? Átadod magad vak dühödnek? Hagyod, hogy olyan hatalmak tomboljanak benned, amelyektől magad is megrettensz? Félnek tőled a gyermekeid? Durva vagy, ha túl sok alkoholt ittál? Testvérem, ha úgy érzed, hogy sötét hatalmak uralkodnak fölötted, Jézusnál keress szabadulást! Valld meg neki bűneidet. Menj Krisztushoz, neki hatalma van elűzni a démonokat. Mondd el a gyónásban őszintén, nyomorúságodat. Akkor megtörik feletted a gonosz hatalma!

– Erőszakos ember vagy? Odaütsz? Kiabálsz? Tombolsz? Erőszakkal viszed keresztül akaratodat?

– Előfordul, hogy az öngyilkosság gondolatával foglalkozol? Az is erőszak, mely saját magad ellen fordul.

Alkoholizmus

Az alkohol gátlástalanná tesz. Az alkoholizmus kegyetlenséggel, veszekedéssel és fájdalommal sújtja a családokat. Az alkoholisták családjaiban a gyermekek félnek részegen hazatérő apjuktól, a feleség zokog ha férje megveri, vagy erőszakot tesz rajta. – Testvérem, ha észrevetted, hogy megindultál ezen az úton, elkövetkező tetteidért és döntéseidért már te vagy a felelős Isten és az emberek előtt: állj ellen az alkoholnak, amíg nagyobb bajt nem okozol! Felelőtlenség, ha kezdetben nem harcolsz teljes erődből.

Ne várd meg, míg alkoholistává válsz! Ne tedd ezt családoddal! Előre átérezheted a szégyent, a lelkiismeretfurdalást, a szenvedélyeddel szemben a tehetetlenség érzését. Hogyan szabadulhatsz meg? Testvérem, nézz szembe az igazsággal! Ő megszabadíthat. Aki az alkoholt szereti, az a ködös illúziókat szereti, és nem az igazságot. Mondd ki az igazságot a gyónásban! Az igazság megszabadít téged.

– Sokat és szívesen iszol?

– Megtapasztaltad már az alkohol brutalitásra és gátlástalanságra csábító erejét?

– Őszintén imádkozol, hogy legyen erőd megszabadulni az alkoholtól?

Ne rombold szét a teremtést!

Talán közelebb állnak hozzád saját életed problémái, mint napjaink világproblémái. De azért téged is megriaszthat a kérdés: mi lesz, ha az ember elpusztítja a természetet? Ha megöli az erdőt, megmérgezi a vizeket, kipusztítja a vadon élő állatokat? Ne ölj! – szól a parancsolat, s ezt úgy is értheted: ne pusztítsd el a teremtett világot! Ma kárt tehetünk a természetben, de holnap a tönkretett természet veszélyeztet majd bennünket. Mit tehetsz ez ellen?

Testvérem, lehetetlen továbbfolytatni a rablógazdálkodást és a pazarlást! A fékevesztett iparosítás és motorizálás is szétdúlja a természetet és sivárrá teszi az ember lelkét, veszélyezteti testi egészségét. Testvérem, élj egyszerűbben! Élj mértékletesen! Ne vásárolj olyan dolgokat, amelyekre nincs igazán szükséged, hiszen ezzel csak a Földünket felzabáló, telepiszkító ipari szörnyet élteted! Térj vissza az egyszerűséghez a pazarlás és a túltermelés korában!

– Mértékletes ember vagy? Vagy a mértéktelenség jellemző rád kívánságaidban?

– Mértéket tartasz az evésben s az ivásban is? Tudsz uralkodni magadon?

Ne add fel!

Napjainkban az emberek nagy része úgy érzi, hogy képtelen betartani Isten törvényeit. Mivel többen nem értenek egyet az Egyház által tanított parancsolatokkal, ezért nem akarnak tudni az Egyházról sem. Elsősorban a hatodik parancsolat, az érzékiség leküzdése az, aminek betartása lehetetlennek tűnik többek előtt. Sokan azt mondják: nem akarok többé harcolni érzékeim kívánsága ellen, túl kemény ez a harc, meg sem próbálkozom vele, feladom…

Testvérem, tényleg fel kell adnod? Úgy gondolod, Isten nem ismeri a te szükségeidet? Neki nem az a legfontosabb, hogy minden parancsot már most pontosan meg tudj tartani, hanem az, hogy őszintén keresd Őt! És abban a mértékben, ahogy Istent valóban keresed, ismered fel mind világosabban, hogy mi az, ami elválaszt Tőle, és mi az, ami közelebb visz Hozzá. Lassan felismered, hogy a bűn az, ami elválaszt, és a parancsok betartása visz közelebb Hozzá. Ekkor egészen új lendülettel kezdesz fáradozni parancsai betartásáért! Igazi értelmet nyer előtted a küzdelem, mert rájössz, hogy a bűn ellen harcolva Istenhez jutsz közelebb. Isten vonzásában fokról fokra meg is tisztulsz!

Ne add fel! Maradj Isten közelében! Harcolj, hogy hűséges maradhass Hozzá, és parancsainak útján járj, akkor is, ha ez a harc egy életen át tart, és közben sokszor kudarc ér. Amíg őszintén fáradozol, addig igaz vagy Isten előtt, hűséges az ő asztalánál.

– Akarsz-e a parancsok útján járni akkor is, ha ez az út küzdelmes, buktatókkal teli?

– Vagy feladtad a harcot? Visszavonulsz? Elkullogsz?

A hatodik parancs

Úgy tűnik, hogy a mai világ már nem tudja, mi a hűség, de az emberi lélek legmélye még emlékszik rá vágyakozásában. Minden ember lelke vágyik valaki után, akire ráhagyatkozhat, akiben feltétel nélkül megbízhat. Van valaki, aki ennyire hűséges hozzád? Az ilyen hűséges társ melletted áll a sötét napokban, gyengeségedben és szükségedben, együtt gondolkozik veled, együtt keresitek a kiutat és a felemelkedést.

Isten az embert hűségesnek teremtette a társához! Jézus így beszél a házasságról: „A férfi […] elhagyja atyját és anyját, feleségéhez csatlakozik és a kettő testben egy lesz. Így már nem ketten vannak, hanem csak egy test. Amit tehát Isten egybekötött, ember szét ne válassza.” (Mt 19,5-6) Az Isten így biztat házasságkötéskor: Legyetek egyek! Elválaszthatatlanok és hűségesek a szeretet által.

Testvérem, hogyan valósulhat meg ez a hűség? Nem emberi erődből, hanem Isten erejéből. Ha együtt élsz Istennel és hallgatsz belső sugallataira, akkor Ő ad neked kifogyhatatlan hűségéből.

Annak, aki szeret, nem nehéz hűnek lennie.

– Értékes-e előtted a házastársi hűség? Vagy csak társadtól követeled meg?

– Belebonyolódsz házasságon kívüli nemi kalandokba?

Maradj hű a boldogtalan házasságban is!

Sehol nincs annyi boldogság, mint egy boldog házasságban és sehol annyi fájdalom, mint egy boldogtalan házasságban. Mi mindent el kell viselniük az asszonyoknak férjeiktől! Sokszor egy életen át kell kitartaniuk mogorva férjük mellett, jóízű beszélgetések, kedvesség, és a gyengéd szeretet minden jele nélkül. Megértés nélkül… És hány családapa él hasonlóképpen? Mit szenved egy férfi, ha veszekedős zsörtölődő, elhanyagolt felesége van, vagy hiú, divatbolond az asszonya? Hány olyan házasság van, ahol már nem beszélgetnek egymással, ahol két idegen él ugyanabban a lakásban.

Sokan szörnyű keresztutat járnak házasságukban. Ilyenkor nagy a kísértés a házasságtörésre, a hűtlenségre. Csak akkor lesz erőd ellenállni, ha Jézus keresztjére tekintesz, és Megváltód erejére hagyatkozva járod a keresztutat. Ő megy előtted a szeretet és hűség keresztútján. Kövesd Őt! Légy hűséges, mint Ő! Hordozd házasságod keresztjét! „Aki tanítványom akar lenni, vegye fel keresztjét mindennap!”

– Elhatároztad, hogy házasságodban hűséges maradsz akkor is, ha nagy kínokat kell kiállnod?

– A Biblia azt mondja: „Mindegyik úgy szeresse feleségét, mint saját magát.” Szereted feleségedet?

– A Biblia azt mondja: „Az asszony tisztelje férjét.” Tiszteled férjedet? Elfogadod őt olyannak, amilyen?

A hatodik parancs értelme: a család megőrzése

A vallás és a család az emberi élet két nagy alappillére. Mindkettő a szeretet kútja számunkra! – A hatodik parancsolat arra szólít fel minket, hogy az érzékiség leküzdésével óvjuk meg a házasságot a felbomlástól. A férfi és a nő maradjanak hűségesek egymáshoz testben és lélekben, hogy a családban bensőséges szeretet uralkodjék. A hatodik parancsolat végső célja a hűség kimunkálása a családban, amely így a szeretet forrásává válhat. „Ne törj házasságot!” A házasságtörés az, amitől a házasság, a család, a szeretet széttörik.

Azt kérded: vajon nem ment-e már tönkre a házasságok nagy része, még mielőtt a házasságtörés valójában megtörtént volna? Testvérem, Isten azt mondja neked: az elhervadt szeretet újból kivirágozhat! Ápold a kapcsolatot, mutasd meg feltétlen hűségedet és ragaszkodásodat! Akkor a szeretet egy napon újból kivirágzik köztetek. Maradj hűséges, és a szeretet megújul!

– Manapság sokan nem akarják véglegesen lekötni magukat, nem akarnak mindhalálig hűségesek maradni. Isten előtt kötöttél házasságot; ezzel is kötelezted magad.

– A házasságot csak az Istentől jövő szeretet tarthatja össze. Van helye Istennek házasságodban? Együtt éltek vele? Beszéltek róla? Szoktatok együtt imádkozni?

A hatodik parancs értelme: csak a megtisztult lélek láthatja Istent

Jézus azt mondja: „Boldogok a tisztaszívűek: ők meglátják Istent.” (Mt 5.8) A világ minden nagy vallásának tapasztalata ez: az embernek meg kell tisztulnia a rendetlen vágyaktól. Csak így juthat mély közösségre Istennel. Aki szívének tisztaságán fáradozik, az találkozik az Úrral. Aki elhagyja magát és nem igyekszik uralkodni magán, az elsüllyed a mocsárban és szeme elől veszíti Istent.

Az embernek ez a tisztánlátása és megtisztulása megvilágosítja értelmünket is. Akinek tiszta a szíve, csak az tud önzetlenül szeretni. Aki hagyja magát az érzékiségtől sodródni, az nem a szeretetre gondol, hanem csak önmagára; saját szenvedélyeinek kielégítésére. – A tiszta emberek könnyen találkozhatnak Istennel. Ők „nézhetik” Istent, mert Isten a tiszta szeretet.

– Törekedsz gondolataidban is a tisztaságra?

– Kerülöd a bűnrevezető alkalmakat vagy gátlástalanul hagyod sodorni magad?

– Hallod, hogy a házastársi hűség kötelez? Megőrzöd-e magad annak az embernek, akit egy életre igaz szeretetre választottál?

A hatodik parancs értelme: kerüld el a tragikus kövekezményeket!

Sokakra komor ébredés vár a kellemes éjszakák után. A nő teherbe esik, nem kívánt gyermek születik, akikért az alkalmi partnerek nem akarják vállalni a felelősséget. Hiába a tartásdíj, mert a pénz nem pótolhatja a családot, az apát. Ausztriában minden tizedik gyermek házasságon kívül nő fel, teljes család nélkül. Nálunk még több. Ki vállalja a felelősséget sorsukért?

Még súlyosabbak a következményei a felelőtlen szexualitásnak, ha abortuszra kerül sor: ki távolítja el a bűnt azok szívéből, akik ártatlan életet öltek? Ki űzi el rémálmukat éjszakáikból? Ki tudja feloldani lelkiismeretfurdalásukat! „Ne ölj…” Annyi házasság ment tönkre meggondolatlan, alkalmi kapcsolatok miatt, olyan sok gyermek él csonka családokban, mert az apa vagy az anya elhagyta őket. Micsoda káosz uralkodik a nagyvárosok családjaiban! Itt már ritkák a rendezett házasságok, egyre több „bácsi” van a családban, vadházasságokról, második, harmadik próbálkozások tömegéről tudunk.

Testvérem, beszélhetünk-e még szeretetről és hűségről, ha az emberek nem akarnak uralkodni magukon, érzékeik rabszolgáivá süllyednek?

– Isten előtt nincs kilátástalan helyzet. Ő mindig tudja számodra a kiutat. Újra a helyes útra akarsz térni? Kérd a lelkivezető pap tanácsát!

– Számonkéred-e magadtól a szexuális életed lehetőségét?

Az önuralomhoz vezető út

Tulajdonképpen egyetlen egy lehetőséged van, hogy az érzékiségen uralkodj: kapaszkodj Istenbe! Maradj közelében, légy vele folytonos kapcsolatban, mint imádkozó ember. Akkor az Ő Lelke egyre nagyobb helyet nyer benned, és kitölti életedet. Ő az igazság és a szeretet Lelke, a hűség és az önuralom Lelke! Testvérem a keresztények biztos tapasztalata, hogy az önuralom Isten Lelkének gyümölcse! (Vö. Galatákhoz 5,22) Ha megerősödik benned az isteni élet, a vak vágyak elvesztik uralmukat fölötted.

De egyre kérlek: Légy türelmes magaddal! A síelés kezdetén is sokszor elesünk. Bele kell tanulnunk! Hasonló a helyzet a tisztaságnál: a bukásokra Isten megértéssel tekint, mert ismeri erőfeszítéseidet. Ne veszítsd el a bátorságot, ha sokáig tart is, míg megszabadulsz. Ha elbuktál, ismerd be Isten előtt, és bátran indulj tovább! Atyád megbocsát, mert az Ő útján akarsz járni. – De egyet tudnod kell: keresztényként ma, a hatodik parancsolat követésével a társadalom kisebbségéhez tartozol. Ne igazodj a széles úton járó többséghez. Járj a keskeny úton, amely Istenhez vezet.

– Mi csábít leginkább bűnre? Minden erőddel el akarod kerülni?

– A szégyenérzet úgy működik bennünk, mint egy „riasztóberendezés,” amely megszólal, hogyha az elbukás veszélye fenyeget az állapotbeli kötelesség terén. Figyelsz rá, vagy „hatástalanítod?”

Tartsd tisztán belső világodat!

Még azok az emberek is, akik őszintén törekednek a tisztaságra, sokszor tisztátlan gondolatoktól, vágyaktól szenvednek. Ilyenkor azt kérdezik: bűn ez? Meg kell gyónnom? Járulhatok-e a szentáldozáshoz? Testvérem, egyszerű a szabály a megkülönböztetésre: ha magad is tüzeled vágyaidat, pornómagazinok, erotikus filmek és hasonló dolgok által, akkor bűnös vagy! De ha a tisztaságot választottad, és nem magad szítod a vágyaidat, akkor vigasztalást nyersz. Isten látja, hogy nem magad idézted fel a tisztátalan gondolatokat, sőt, inkább elfordultál tőlük, mással elfoglalva magadat. Bízd magad Isten jóságára: „Uram, te mindent tudsz, azt is tudod, hogy szeretlek!”

Jól vésd eszedbe, hogy aki veszélynek teszi ki magát, elpusztulhat benne. – Ide tartozik az alkohol is, amely gátlástalanná tesz. Ne csodálkozz, hogyha a hatására kellemetlen és szégyenletes helyzetekbe kerülsz, amiket utólag megbánsz. – Testvérem, tartsd tisztán már gondolatvilágodat! A kilencedik parancsolat azt mondja: „Felebarátod feleségét ne kívánd!” Legyen akaratod elfordulni tisztátalan vágyaidtól!

– Tisztán tartod gondolatvilágodat? Vagy megfertőzöd képzeletedet izgató képekkel, könyvekkel, magazinokkal, filmekkel, parázna gondolatokkal?

– Az ital gátlástalanná tesz: hagyod, hogy az alkohol kivetkőztessen önmagadból? Törekszel arra, hogy beszéded ne legyen közönséges? Kerülöd a kétértelmű vicceket?

Önuralom vagy a szabadosságot növelő fogamzásgátló tabletta?

Az egész nyugati kultúrát az erkölcstelenség és a perverzió árasztja el, fenyegetve a tiszta házasságokat és a gyermekek lelkét. A liberális szemlélet kigúnyolja a vallást, és meggyengíti az Isten befogadására való készséget. A fogamzásgátló tabletta megjelenése hozta volna el az igazi „gátszakadást.” „Népszerűsítői” kockázat nélküli élvezetet, következmények nélküli szerelmet ígértek. De éppen az ellenkezője történt! A szexhullámnak két apokalyptikus következménye lett: megrendült a házasság intézménye, és az emberek elfordultak a hittől. A nemi erkölcs összeomlása szükségszerűen vezetett a család és a vallás hanyatlásához.

Testvérem, megérted végre, miért intenek olyan komolyan a pápák: „Hagyjátok el a tablettát, mert veszélybe sodorjátok magatokat és az emberiséget!” – Testvérem, talán nem ez történt? Nem borult-e fel manapság minden? Megértem, hogy a püspökök egy része a nagy ellenállásra való tekintettel azt mondja: „Végülis a lelkiismeret dönt, tartsátok ahhoz magatokat!” Véleményem szerint ma nagyobb határozottságra van szükségünk, hiszen a kérdés az, hogy ellenállunk-e az erkölcstelenség pusztító áradatának, vagy sem: csak azt merjük mondani az embereknek, amit szívesen hallgatnak? Nem kell-e kimondanunk a teljes igazságot: Hagyjátok el a tablettát, mert károtokra van! Törekedjetek önuralomra!

– Veszélytelennek tartod-e a nemi erkölcs összeomlását?

– Elismered-e Krisztus tanítását a nemi erkölcsről? Olvasd el a hegyi beszédet! (pl. Mt 5,27-3)

Szülői felelősség

Mindig voltak próbálkozások az utódok számának szabályozására, és a nem kívánt terhesség megakadályozására. A legnemesebb út a felelős szülővé váláshoz az önuralom és az önmegtartóztatás. Magasztos út, amely megfelel a krisztusi lelkületnek. A házastársi együttléttől való időszakos tartózkodás (a természetes születésszabályozás módszerével élve) olyan böjt, ami erősíti a testet és a lelket. A természetes születésszabályozás alapelve olyan egyszerű, hogy az indiai parasztasszonyok is könnyen megértik, ha Teréz anya erről beszél nekik. (Röviden: a házastársaknak a hónap bizonyos időszakában, amikor az asszony termékeny napjai elkövetkeznek, meg kell tartóztatniuk magukat egymástól, ha nem akarnak éppen gyereket.) Az elv egyszerű, csak az önuralom nehéz. Legyetek bátrak!

Sok házaspár őszintén igyekszik a helyes útra a fogamzásgátlás terén, de még nem sikerült azt elérniük. Nem rosszakaratból, hanem inkább gyengeségből és tanácstalanságból használják gyakran a meg nem engedett módszereket. Gyónásukban helyzetüket tárják fel őszintén és lelkiatyjuk útmutatását kövessék, aki mérlegelve helyzetüket, segíti őket, hogy a házastársi szeretetük ne tartsa távol őket az oltáriszentség vételétől.

– Törekszel-e házasságodban az időnkénti önmegtartóztatásra?

– Használjátok a születésszabályozás meg nem engedett módszereit? Kértetek-e közösen egy bölcs lelkivezetőtől útmutatást?

Együttjárás és a jegyesidő

Ha már a férfi és a nő tudja, hogy örökre együtt akarnak maradni, nagy a kísértés veszélye, hogy már most mint férj és feleség éljenek együtt. De a keresztény tapasztalat azt mondja: sokszor a pillanat érzéseiből, vágyaiból kerekednek a nagy ígéretek, amelyekből még hiányzik az igazi elkötelezettség. Mennyi érzelmes eskü pattant szét buborékként; milyen sok elhatározás foszlott szét, ahogy jött egy másik, aki szebb volt… Az elhagyottaknak és elárvultaknak milyen sok könnyébe került mindez! Várjátok hát ki a percet, amikor Isten előtt komolyan kimondjátok: „Összetartozunk, míg a halál el nem választ…” Csak ha az Istentől rendelt házassági szertartásban kötitek össze sorsotokat, mint férj és feleség, s csak akkor lesztek Isten előtt „egy test” (Mt 19,5), és csak ez a jele teljes egységteknek. Az Írás azt mondja: Ha a lány nem érintetlenül megy a házasságba, akkor „gyalázatos dolgot művelt” (vö. Törv 22,21) Törekedjetek megőrizni – fiúk, leányok egyaránt – a tisztaságtokat, leendő házaspárotok számára. Az együttjárás, vagy a jegyesség ideje alatt őrizzétek egymást. S ha úgy éltetek már, mint férj és feleség, akkor beszéljétek meg lelkiatyátokkal, hogy megbocsátva bűneiteket, erőt nyerjetek egymás önzetlen szeretetére.

– Kész vagy a házasságig várni? Sok csalódástól és lelkifurdalástól óvhat meg benneteket közös elhatározástok.

A tiszta élet csak lépésenként érhető el

Sokan kérdezik: „Mit tilt tulajdonképpen a hatodik parancs? Mit kell meggyónnom?” Testvérem, ez a parancs a teljes tisztaságot követeli meg, és ezt csak fokozatosan lehet elérni. A tisztaság útján jársz, ha most a legtöbbet teszed, amire éppen képes vagy. Tisztátalanná válsz, ha lenne erőd a jóhoz, de szabad akaratodból mégis az érzékiséget választod. – A hatodik parancsolat alapkérdése: valóban tiszta akarsz-e lenni? Szorosan közelségben állsz-e Istennel, aki erőt kölcsönöz neked a tisztasághoz?

Ne légy szomorú, ha még nem jutottál el a tökéletességig: nyújts annyit, amennyi jelenleg lehetséges számodra. – Döntő segítség az őszinte, rendszeres időközönkénti gyónás. Ha befogadod életedbe az igazságot, magát Krisztust fogadod be, mert Ő az igazság. Meg fog tisztítani téged. Régi tapasztalat: aki őszintén meggyónja bukását, megtalálja a helyes utat.

– Isten a tisztaságban is növekedésedet akarja. Egyszerűen beletörődtél számos magatartásodba? Nem teszel ellenük semmit?

– Nemi erkölcsödben csak saját elképzeléseidhez igazodsz? Nem találsz elveidben semmi kivetnivalót?

A hetedik parancs

Isten örömünkre adta nekünk a föld javait. De Jézus nyomatékosan óvott a földi jólét veszélyeitől. A pénz sokkal több ebben a világban, mint egyszerű fizetőeszköz. A vagyon tekintélyt kölcsönöz birtoklójának, a gazdag ember beavatkozhat mások életébe, uralkodhat a neki kiszolgáltatottakon, pénzével szinte mindenben érvényesítheti akaratát. Sajnos, nagyon sok ember megvesztegethető, és pénzért hajlandó túllépni erkölcsi fenntartásain is. Sokszor már néhány bankó is elhallgattatja a lelkiismeretet. A pénz „titkos istene” ennek a világnak. De borzasztó uralmat gyakorol: ahol a mammon uralkodik, ott megszűnik az igazságosság, ott nem remélhetsz kegyelmet, elpusztul hűség és becsület.

Ahol a mammon uralkodik, ott eltompult a lelkiismeret, a lelkekben nincs helye a szeretetnek és az Istennek. Ezért Jézus alapvető elhatározás elé állít bennünket: „Senki két úrnak nem szolgálhat. Nem szolgálhattok Istennek és a mammonnak.” (Mt 6,24) Testvérem, ki uralkodik fölötted? Isten vagy a pénz? Ki a te urad?

– Isten az Urad, Ő határoz életed fölött? Vagy az anyagiasság nyomta rá bélyegét életedre?

– Minden rossz gyökere a pénz utáni hajsza: megfogyatkozott-e közben hited?

– Titkos bálványod a pénz? Mire nem lennél képes érte? Tudsz-e uralkodni rajta? Eleget teszel-e kötelességeidnek? (egyházi adó, caritas stb.)

Az emberiség fő kísértése: az anyagi javak

Birtoklás, gazdagság és pénz, az emberiség egyik legfőbb kísértése. A Mindenek bűvölete könnyen hatalmába keríti az embert. Ennek a veszélyére nyomatékosan hívja fel a figyelmünket Jézus megkísértésének története az Újszövetségben. Az ördög felvitte Őt egy magas hegyre, megmutatta neki a világ országait és gazdaságát, majd így szólt Jézushoz: „Mindezt neked adom, ha leborulva imádsz engem.” (Mt 4,9)

Minden embernek, minden népnek határoznia kell, hogy Istent vagy a pénzt imádja-e. Amíg az emberek Isten mellett döntenek, „kultúrájuk” van. Ápolják (kultúra=ápolás, a latin colere szóból) azokat a szellemi értékeket, amelyek Isten uralmát alapozzák meg: a hitet és a lelkiismeretet, a szeretetet, a könyörületet és az igazságosságot… Amikor egy nép Isten ellen dönt és a pénzt választja, meghal a kultúra, kihal a hit, szétesik a család. Az anyagiasság életszemlélet, az élvezetek habzsolása megöli a lelkiismeretet, és megfojtja az örökkévalóság utáni vágyat.

Testvérem, a te kísértésed is ez, védekezned kell ellene! Jézus azt mondja: Válaszd az egyszerű életet! Mert: „Könnyebb a tevének átmenni ma tű fokán, mint a gazdagnak Isten országába jutni.” (Mt 19,24)

– Fontosabb neked a pénz és a szórakozás, mint az imádság, igazságosság, könyörületesség és hűség?

– A pénz utáni hajszában valami elpusztul benned: Isten kiszorult a szívedből? Állítsd vissza az értékrendet önmagadban! Isten a legnagyobb érték.

Élj egyszerűen! A lényeges dolgokra figyelj!

Az embernek nemcsak anyagiakra, de lelkednek szellemi értékekre is szüksége van, amelyek táplálják. Az igazán fontos dolgok nem kerülnek pénzbe. Megfizethetetlen kincs ezen a földön egy házastárs, aki valóban szeret téged, törődik veled; becsüld meg ezt a kincset! A családi öröm valódi megelégedéssel tölti el szívedet. Közösen fogjátok megélni a természet, a teremtés csodái fölötti örömöt, az önfeláldozás és a jócselekedetek örömét.

Ha Isten áll életed középpontjában, Ő lesz a legnagyobb örömöd; már most megéled az istenközelség áldottságát, örömöt a csöndben és az elmélyedésben, örömöt az imádságban és a vallási közösségben.

Testvérem, gyűjts magadnak lelki természetű értékeket, amik ingyen vannak, de örökké megmaradnak! Örökkévalók ezek a kincsek, hiszen a szeretet adja értéküket, és a szeretet maga az Isten. Jézus azt mondja: „Ne gyűjtsetek kincseket a földön, ahol moly és rozsda emészt, ahol tolvajok betörnek és lopnak. Gyűjtsetek kincset a mennyben… Ahol a kincsed, ott a szíved is.” (Mt 6,19)

– Az anyagi javaknál fontosabb, hogy életcélod legyen. Rátaláltál? Követed?

– Elhatároztad már magad, hogy egyszerűbben fogsz élni? Vedd át Krisztus életstílusát!

– Akinek minden kell, kívánságainak szolgájává válik. Mik azok a dolgok, amik már most feleslegesek nálad, amik csak visszatartanak?

Az egyszerű élet közelebb visz Istenhez

Napjainkra bebizonyosodott, hogy az ipari fejlődés nem mehet tovább úgy, mint eddig! Manapság borzasztó következményeit érezzük annak a szemléletnek, amely jobban hitt a gazdasági fejlődés és a pénz áldásaiban, mint Isten áldásában. A fékevesztett ipari gépezet nem csak a természeti környezetet veszélyezteti. Veszélyeket hordoz a családokra és a lelki egészségre nézve is, hiszen az embereket olyan áruk megvételére hajszolja, amelyekre valójában nincs is szükségük.

Testvérem, szabadulj meg a fölösleges igényektől és a szükségletektől, amelyeket mesterségesen támasztottak benned! Mérlegeld, mire van valóban szükséged. Akkor megszabadulsz a tárgyak rabszolgaságából. Miért kell, hogy a reklámok csábításai rángassanak üzletről üzletre? Miért kell, hogy erőidet haszontalanságok kössék le, miközben a legfontosabbakra nem jut időd? Kérdezd meg magadtól, mielőtt bevásárolsz, hogy valóban szükséged van-e erre vagy arra. Így fokozatosan megszabadulhatsz az anyagi javak iránti szenvedélytől. Evés és ivás, ruhák és utazások, szórakozás és tévénézés nem töltheti be a lelkedet. Mondhatatlan űrt hagynak maguk után. Testvérem, határozd el magad az egyszerű életre! Akkor szabad leszel azoknak a kincseknek a megszerzésére, amelyek nem kerülnek pénzbe, mégis gazdaggá teszik a lelket.

– Mindent megkívánsz, amit másoknál láttál?

– Olyan nagy hatalma van fölötted az anyagi javaknak, hogy alig marad hely benned a szellemi értékek befogadására?

– Milyen árukat vásárolsz fölöslegesen, anélkül, hogy igazán szükséged lenne rájuk?

Ne pazaroljuk azt, amiben sokan hiányt szenvednek

Élj egyszerűbben! A habzsoló és pazarló élet tönkreteszi a lelket: „Mit ér az embernek, ha az egész világot megnyeri is, de a lelke kárt szenved?” (Mt 16,26) Nem csak a te lelked a tét, hanem testvéred élete is! Jézus a gazdag tékozlóról szóló példabeszédében megmutatja mi lesz azokkal, akik bőségben élnek, de a szegényt (Lázár) ajtajuk előtt hagyják éhenhalni: a halál után minden megfordul, a gazdag  tékozló szenvedni fog, a szegény vigasztalást nyer! „Irgalom nélkül sújtja az ítélet azt, aki nem gyakorolt irgalmasságot.” (Jak 2,13) „Jaj nektek, gazdagok, megkaptátok már vigasztalástokat.” (Lk 6,24)

Testvérem, Isten a világ javait minden embernek adta, hiszen mindannyian az ő gyermekei vagyunk. Ezért mindegyiküknek joga van az anyagi javakra. Tudnod kell lemondani a tulajdonodról: bajbajutott testvérednek joga van a segítségedre. Nincs érinthetetlen tulajdon. Segítened kell a rászorulókon! A túl nagy vagyon: lopás a szegényektől.

– Elpazaroljuk, amiben mások szükséget szenvednek: hol, miben vagy pazarló?

– A tulajdon csak kölcsön, amit égi Atyánktól kaptunk, – hogy a szegénynek visszafizessük. Szép szavakon kívül adsz-e mást is a hozzád fordulóknak?

Elhallgat a lelkiismereted, ha pénzről van szó?

Hogy a lopás helytelen, mélyen beleivódott az emberek lelkiismeretébe. Ennek ellenére a lopás a társadalom legalsó rétegétől a legfelsőig mindennapos dolog. Az államnak törvényeket kellett hoznia olyan tisztviselők ellen, akik megvesztegethetők, akik nagyvállalatoktól ajándékokat fogadnak el, és az ajándékozókat jogtalan előnyökhöz juttatják. A korrupció, a szegényes vagyonszerzésnek ez a forrása sok a hatalmas államot tönkre tett már. Ez a válságjelenség rámutat, hogy a társadalom lelkiismerete elsekélyesedett. Már a családban elkezdődik a lopás. Milyen sokszor lopnak már a gyerekek! Szerteszét heverő pénzt, apróságokat…

Milyen gyakran meglopják egymást a rokonok, például az örökség elosztásakor. Sok a barátok közötti lopás: iskolai osztályokban, presszókban, személyzeti helyiségekben. Megengedhetőbbnek tartjuk ezt egy családban vagy barátok közt! Az is lopás, ha a talált tárgyat vagy kölcsönkért dolgot, könyvet stb. nem adjuk vissza. Idegen tulajdonnak nincs nálad helye. Ha tudod, hogy egy dolog lopott, nem szabad használnod!

– Felhasználtad-e hivatali beosztásodat tisztességtelen módon, személyes meggazdagodásodhoz?

– Ha pénzről van szó, sokszor elhomályosul a lelkiismeret, sőt még a vallásos hit is: figyelmen kívül hagyod az Egyház bűnről szóló tanítását, ha pénzről van szó?

– Megbízható, becsületes ember vagy?

Becstelenség az üzleti életben

„Ne lopj!” Valamikor ezt az isteni parancsot talán egyszerűbb volt megtartani. Ma sokkal bonyolultabbnak tűnik. Törvények tömkelege szabályozza, de hol van már itt becsületes üzlet? A csalás a tisztességtelen reklámokkal kezdődik, amelyek hirdetik az értéktelen árut. Sokan azon az állásponton állnak, hogy „mindent szabad, amit nem tudnak rámbizonyítani…” A becstelenség az üzleti életben legtöbbször közvetlenül megkárosít másokat: becsapnak, megzsarolnak és tönkretesznek. Nem fizetik ki tartozásaikat, sokan jobb ügyvédjükre számítanak. Társadalmunkban hányan benyúlnak a kasszába, sikkasztanak, hűtlenséget követnek el, betöréseket szerveznek, rabolnak és fosztogatnak.

Milyen ma az igazságszolgáltatás? A kis tolvajt megbüntetik, de mi történik a nagy bűnössel, aki vesztegetéssel, kapcsolatai segítségével, fenyegetéssel annyi mindent megtehet? Vannak, akik törvényekre hivatkoznak, mégis becstelen célokat szolgálnak, és méltatlan szenvedéseket okoznak másoknak. Ha az üzleti életben becsületes akarsz lenni, erős erkölcsi érzékkel kell rendelkezned.

– Becsületes vagy üzleti életedben, hivatásodban?

– Hogyan lopódzott életedbe a becstelenség? Hazugsággal, csalással, lopással, hamis számlák bemutatásával? Felületes, selejtes munkával?

– Lopod más ember idejét? Ezzel, hogy számolsz el?

A jóvátétel kötelez

A lopás lopás marad, még ha csupán kis kárt okoztál is. A kárt jóvá kell tenned! Nem azonnal, ha nem vagy rá képes. Nem is kell feladnod magad. Titokban is megteheted. De el kell szánnod magad a jóvátételre, különben – komolyabb esetekben – nem oldozhat fel gyóntatópap. Jogtalanul szerzett tulajdont akkor sem tarthatsz meg, ha az már évek óta nálad van. Ha már nem juttathatod vissza a tulajdonoshoz, add a szegényeknek, az egyháznak, ajánld fel bármilyen jótékony célra.

Testvérem, egyszerű az alapelv: Jóvá kell tenned, amit elkövettél! Tégy jóvá minden apró gonoszságot, amit elkövettél, változtass minden haragot megbékéléssé. Ne várj arra, hogy a másik cselekedjen. Ez a te kötelességed! Csak így lesz jó a lelkiismereted, így költözik öröm a szívedbe, így nyersz békét és áldást Istentől.

– Vannak a birtokodban olyan holmik, amik nem a tieid? Add vissza őket!

– Jogtalan előnyökhöz jutottál mesterkedéseiddel? Mondj le róluk!

– Okoztál valamikor nagyobb kárt? Kérd Isten tanácsát, hogyan tudnád jóvátenni!

Szociális érzékenység: igazságosság, könyörületesség, hűség

Az elmúlt évszázadban rendkívül veszélyes történelmi folyamatokat indított el az államok vezető rétegeinek szociális érzéketlensége. A munkásság elveszítette a hitét és fogékonnyá vált az ateizmusra. Mára sok minden megváltozott a szakszervezeti harcok és népjóléti intézkedések következtében. De ki lehet-e elégíteni törvényekkel a szegények iránti szánalom érzését? Jézus a törvényről szólva kiemelten fontosnak tartja „az igazságosságot, az irgalmasságot ás a hűséget.” (Máté 23,23)

Testvérem, munkatársaid, alkalmazottaid nemcsak „dolgozók”, hanem gondokkal, érzésekkel, reményekkel és csalódásokkal teli emberek. Igazságosan juttatsz nekik a nyereségedből? Érdeklődsz örömeik és emberi problémáik iránt? Könyörületet találnak nálad? Hűséges vagy hozzájuk? Vagy irgalmatlanul elbocsátod őket, ha már nincs szükséged rájuk? És ha alkalmazottként dolgozol: lépten-nyomon becsapod főnöködet? Mindegy, hogy a vállalat elviseli-e nyerészkedésedet vagy sem? Becsületesen kihasználod-e  a munkaidődet? Hűséges vagy a munkahelyedhez? Vagy otthagyod, ha kifizetődőbb állást találsz? Nem kellene-e mindkét oldalon megváltoznia a szemléletnek?

– Megteszel-e mindent a jobb munkahelyi légkörért?

– Érzékeny vagy-e beosztottaid, munkatársaid lelki problémáira?

Hivatástudat: becsületesen, őszintén, lelkiismeretesen

A három legfontosabb dolog, amely életed boldogságát biztosítja: az élő hit, a kiegyensúlyozott családi élet, és a lelkiismeretesen végzett, értelmes munka. Az imádság összeköt Istennel, a munka összeköt embertársaiddal. Imával és munkával valósíthatod meg a szeretet főparancsát.: „Szeresd Uradat, Istenedet és felebarátodat!”

Munkáddal ne csak megélhetésedért fáradozz, hanem igyekezz azzal embertársaidat is szolgálni! Az így végzett munka áldott, akárcsak az imádság. Az értelmes munka szilárd keretet ad életednek. Áldott vagy, ha örömet találsz hivatásodban!

A kedvvel végzett munka vidámmá tesz, távlatokat nyit előtted, és napi célokat ad. Belső örömöt érzel, ha gyermekeidért, családodért, otthonodért, vevőidért dolgozol. Munkádban megélheted a hivatás eredendő értelmét. A hivatás Isten által adott szolgálat, megbízatás: dolgozz testvéredért! Segíts felebarátodnak! Testvérem, hivatásod nem csupán emberi „elfoglaltság”, hanem Isten szolgálatában végzett munka!

– Munkáddal szolgálod az embereket! Lelkiismeretesen, megbízhatóan dolgozol?

– Az imádság és a munka tartást adnak életednek. Húzódozol a munkától?

– Hivatásod: Isten hívása a szolgálatra. Valóban annak tekinted?

A hétköznapok istentisztelete a kötelességteljesítés

Jó abban a tudatban élni, hogy ahol teljesítjük kötelességünket, ott Istenért teszünk valamit. A kötelességteljesítés meghozza gyümölcseit az életedben, és Istenhez vezet. Akkor teljesítjük kötelességünket, ha gondját viseljük az Istentől ránkbízott embereknek és dolgoknak. De helyesen gondozni csak azt tudjuk, akit (amit) szeretünk és megbecsülünk. Ha teljesítjük kötelességünket és a tárgyakat nem hagyjuk elenyészni, gondoskodunk az emberekről, ez maga a szeretet. Eszedbe jutott-e valaha, amikor nehéz munka elvégzésébe fogtál, hogy ezzel megmutathatod szeretetedet? Bizony, a szeretet megnyilatkozásai nem mindig a költői szépségű, érzelmes pillanatokban történnek.

Sokszor egészen mindennapi és alacsonyrendű munkák végzésével kell bizonyítanod hűségedet és együttérzésedet. A kötelességteljesítés összekapcsolódik a szeretettel és a hűséggel, de a szeretet és a hűség forrásával, Istennel is. Neki szolgálunk azzal, ha kötelességünket a lehető legjobban teljesítjük: a kötelességteljesítés a mindennapok istentisztelete. Szívvel-lélekkel munkálkodj hát! Akkor betölti életedet az Isten. Ha kötelességeinket elhanyagoljuk, tönkretesszük az Istennel való kapcsolatunkat is.

– Elhárítod a rád rótt feladatokat? A halogatás és a hanyagság később megbosszulja magát! A legfontosabb tennivalók elvégzésével kezdd! Így hatékony, és marad elég erőd a befejezésre is!

– Felületes és nemtörődöm vagy kötelességeid terén?

Mire jut, és mire nem jut időd?

Paradox helyzet, hogy munkaidőnk egyre csökken, még sincs soha semmire időnk. A munkában elfáradt ember aztán a szabadidő eltöltésének ma elterjedt módjaival próbál felüdülni és megnyugodni. Csakhogy ezek nem hoznak igazi ellazulást, inkább még feszültebbé tesznek bennünket. Ne várd, hogy a szex- és a horrorfilmek, a kőkemény rockzene, a bokszversenyek megtekintése, vagy az alkoholmámoros bulikon való részvétel majd megnyugtat téged!

A modern rohanás zavarodottságát a sátán nagy leleménnyel használja ki. Elfordítja figyelmedet az igazán fontos dolgokról. Képes vagy ebben az állandó felfordulásban Istenre gondolni? Meg tudsz még nyugodni? – A szabadidő értelme, hogy visszanyerd belső nyugalmadat. Szabadidődben jelen kell lennie Istennek, a gondolkodásnak, a csendnek, az imádságnak, az egyedüllétnek, lelkiismeretvizsgálatnak… Örülsz a szabadidőnek és igazad van, mert szimbóluma a mi örök szabadidőnknek, örök boldogságunknak. De hol keresed a boldogságot? Családodban, a barátaid között, egyházi kis közösségedben, a szociális munkádban, az apostoli tevékenységedben, a házi muzsikálásban, a természetben? – Az idő életed nagy kincse. Egyszer majd kérdőre vonnak, mit kezdtél az időddel. Te magad vagy az időd ura. Időbeosztásod pedig világosan tanúskodik majd arról, hogy mi volt számodra fontos az életedben.

– A pihenés és a testi-lelki regenerálódás létszükségleted. Megérted ezt, vagy szünet nélkül dolgozol, hogy erre több pénzed legyen?

– Keresed-e Istent, és az elcsendesedés idejét?

– Mi az, amire sohasem jut időd? Gondolsz-e az önzetlenül végzett egyházi vagy caritas munka szükségességére?

A nyolcadik parancs

Ne hazudj, mások becsületében kárt ne tégy!

A nyolcadik parancs lényege az igazság tisztelete. Az emberben mélységes vágy él az igazság megismerésére. Át akarja látni a valódi viszonyokat a társadalomban és a környezetében, de meg akarja ismerni saját magát is. Ezért kezdi el egy napon életének célját kutatni. Az igazság keresése: Isten keresése. Mert Isten nem csak az igazság, de maga az a mély és végső valóság, amit mi emberek meg akarunk ismerni. A felismert igazság azt követeli tőled, hogy a parancsai szerint cselekedj. Ez nehéz feladat számodra, kizökkent megszokásaidból és kényelmességedből, de csak így válhatsz igazzá, így nyerhetsz belső gyógyulást.

Az igazság megmutatja, hogy mikor cselekedtünk igazságtalanul, rámutat hibáinkra. Sokan ezért kitérnek az igazság elől, nem akarnak szembenézni vele, nem akarnak látni, hallani és érteni. Elfojtják magunkban az igazságot. Menekülnek előle. Menekülnek a világosság elől, pedig a világosság maga az Isten. Testvérem, el akarsz-e mindjobban mélyedni az igazságban? Aki egész életén át az igazságot keresi, az közel kerül Istenhez.

– Keresed a mélyebb igazságot? Foglalkozol életed legfontosabb kérdéseivel?

– Vagy kitérsz az igazság elől, mert így kényelmesebb?

– Csak akkor engedelmeskedsz az igazság követelményeinek, ha azoknak könnyen eleget tehetsz?

Elvakultság

Jézus gyakran szomorkodott az emberek megátalkodottsága miatt. Szemükkel nem akarnak látni, fülükkel nem akarnak hallani, szívük megkeményedett. Egyszerűen nem veszik észre magukat.

Testvérem, ez a szándékos süketség és vakság, az igazság tudomásul nem vétele veszélyes! Mintha egy gépkocsivezető csukott szemmel vezetne…

Olyan sokan menekülnek ma Isten és az igazság elől. Inkább a lárma, a szórakozás és a túlhajtott munka kábulatát választják. Menekülnek a csönd és a gondolkodás elől. Nem akarnak engedelmeskedni, nem akarják meghallani az Örökkévalót, engedni hívásának. Elkergetik az Istent életükből, mert úgy gondolják, hogy jobban kitölthetik azt. Testvérem, elűzöd magadtól az igazságot? Vigyázz, mert az igazság pillanata akkor is eljön! Mint a tolvaj éjszaka, váratlanul. Légy hát bölcs! Légy készen!

– Tulajdonképpen mi előtt hunyod be szemeidet? Mit és miért nem akarsz látni? Félsz? Lusta vagy cselekedni és gondolkodni? Talán büszkeségből nem akarod megváltoztatni eddigi meggyőződésedet?

– A hiábavalóságokat, élvezeteket, a lázas, de értelmetlen tevékenységet keresed, hogy ne kelljen az igazságra és a végső célokra gondolnod?

– Álomvilágban élsz? Kitérsz a fontos kérdések elől?

„…amikor eljön Ő, az igazság Lelke, elvezet titeket a teljes igazságra.” (Jn 16,13)

Napjaink természettudományos szemléletű közgondolkodásában megszoktuk, hogy csak azt az igazságot fogadjuk el, amit bizonyítani lehet. A vallás világában más módon jutunk el az igazság ismeretére. Nem levezetések kigondolásával, mérések és kísérletek útján, hanem Isten Lelkének segítségével. Isten csak azoknak mutatja meg magát, akik ráhagyatkoznak, kiszolgáltatják, átadják magukat Nekik. Az „igazság Lelkét” ajándékozza nekik. (Jn 16,13) Minden emberhez eljön, aki a Szentlélekért imádkozik. Ő Isten adománya, Isten ereje, Isten világossága. Ha Ő jön, akkor világossá válik számodra, hogy Isten valóban itt van, hogy Ő a szeretet és minden áldozatunkra méltó. De Istennek ebben a fényében egészen nyilvánvalóvá válnak árnyoldalaid, bűneid. Felismered, igazságtalan voltodat és felelősségedet Isten előtt.

Testvérem, ha meg akarod ismerni az igazságot, nem könyvek tanulmányozása a legfontosabb, hanem mindenekelőtt hűnek kell lenned Istenhez!

– Vágyódsz rá, hogy Istent sokkal mélyebben megismerd mint eddig?

– Jézus Krisztusnál keresed-e az igazságot? Ő maga az igazság. Akarsz a tanítványa lenni?

– Minél hívebben teljesíted Isten akaratát, annál mélyebbre hatol benned az igazság Lelke, a Szentlélek. Akarod, hogy Ő vezessen?

Ahol szeretet uralkodik, ott nincs helye a hazugságnak

Legyetek őszinték egymáshoz! A hazugság bizonyos helyzetekben könnyű megoldásnak tűnik. Azt mondod: „nem én voltam” és már meg is szabadultál minden felelősségre vonástól és kényelmetlenségtől. Azt mondod: „szeretlek” és máris megnyerted aznapra a másikat. A hazugság könnyű sikerekkel biztat, de valójában szégyenteljes vereségek okozója életedben. A hazugság csupa látszat, csalás, megtévesztés. Azt hiszed, sokáig eltűrik barátaid és főnökeid, hogy rászedd őket? A hazugság a barátságok halála. A közösségeket elpusztítja a megtévesztés és a képmutatás. Felemelkednek a bizalmatlanság falai: „Miért hazudik nekem ez az ember? Miért nem beszél őszintén velem? Mi rosszat forralhat ellenem?” Gyanakodni kezd, akinek hazudtak: úgy érzi elárulták, megalázták.

Testvérem, ahol élő a szeretet, ott a hazugságnak nincs helye! Mert a szeretet az egységet munkálja. Nem akar megosztottságot, gyanakvást, kétséget, egymás iránti bizalmatlanságot. A barátsághoz hozzátartozik a nyíltság, a világos beszéd, az igazság bátor kimondása. Barátodat ismerned kell, de magad sem lehetsz igaztalan hozzá, őszintén kell beszélned vele, és adnod kell a szavára.

– Beszéljetek nyíltan és őszintén egymással.

– Gyakran és lelkiismeretfurdalás nélkül hazudsz? Szívesen pletykálkodsz? Előszeretettel mutatkozol másnak, mint aki vagy? Beismered hibáidat? Lehet építeni a szavadra?

– Örömmel tölt el, ha sikerül megtévesztened az embereket?

Ne mondj rosszat senkiről!

A hazugság legveszélyesebb formája a rágalmazás. Ha valaki téged a nyilvánosság előtt megvádol, igazából nem tudsz ellene védekezni! Hiába bizonyítod be ártatlanságodat, mégis rajtad ragad valami a ráddobált sárból. A megvádolt elveszti jó hírét, becsületét, a bizalmat, amellyel iránta voltak. Gyakran elveszti barátait, az emberek szeretetét és tiszteletét, lehetetlenné válhat szakmájában is…

Testvérem, jól gondold meg, mielőtt másról rosszat mondasz! Könnyen lehet, hogy olyasmit adsz tovább, ami nem igaz. Ezzel akaratodon kívül hazugságot terjesztesz. Az így okozott erkölcsi kárt aztán hiába is akarnád jóvátenni! Ne mondj rosszat másról! Akkor sem, ha csak „ártatlan beszélgetés” közben szóltok meg valakit. Az ilyen „csevegések” már sok ember becsületét kikezdték. Miért rágalmazzák egymást az emberek? Miért terjesztenek hazugságokat egymásról? Gyakran így akarnak felülkerekedni a másikon, így akarják munkatársukat „kifúrni” kedvező pozíciójából. Máskor egyszerűen bosszút akarnak állni valamiért… Testvérem, ne terjessz hazugságot: „Iszonyat az Úrnak a hazug ajak” (Példabeszédek 12,22)

– Könnyelműen nyilatkozol másokról? Saját mulasztásaidért vádolod őket? Felnagyítod a hibáikat?

– Már-már szükség lett mások befeketítése?

– A nem szimpatikus embereket lejáratod mások előtt?

Képmutatók!

Jézus öt nagy tanításából egy a képmutatókról szól. Igaznak mutatják magukat Isten és az emberek előtt, de csak színlelik az istenes életet. Mindent megtesznek, hogy elismerjék őket – valójában nem is létező – eredményekért. Hamis és alattomos barátok, hízelkedésért hízelgést várnak. Végül annyira jutnak a képmutatásban, hogy saját magukat is becsapják: elhiszik, hogy valójában ők a szeretet, a jóság és a hit hősei. Pedig hamis tollakkal ékeskednek. Homokot szórnak a szemekbe, elbolondítanak, mindent megkavarnak, míg aztán senki sem ismeri ki magát rajtuk. Rászednek téged, rá akarják szedni még az Istent is! Életük hazugságok szövevényéből áll. Nehogy azt hidd, hogy könnyen rájuk ismersz! Gyakran ők imádkoznak és dicsőítenek a leghangosabban, ők sajnálkoznak a legrészvétteljesebb hangon ha valami baj ér, és imáikban is üres hízelgéssel igyekeznek befolyásolni Istent. Annyira megszokták az álnokságot, hogy Istennel szemben is kettős játékot játszanak: nem vallják be, nem ismerik be bűneiket.

Elfelejtették volna, hogy Istent nem csaphatják be?! Hogy Ő nem tekinti őket igazaknak, csak ha valóban az őszinteségre törekszenek? Jézus így szól hozzájuk: „Képmutatók! Fehérre meszelt sírokhoz hasonlíttok, amelyek kívülről ékeseknek látszanak, de belül holtak csontjaival és mindenféle undoksággal vannak tele… Hogyan is kerülnétek el a kárhoztató ítéletet?” (Mt 23,27-33)

– A te viselkedésedbe is beivódott a képmutatás és a hazugság?

– Istent is megpróbálod áltatni? Igaznak tünteted fel magad előtte?

Őszinteséged…

Őszinteséged az igazság szeretete és így: istenszeretet! Mert Isten maga az igazság. Aki az igazságot szereti, élete során rádöbben: ahol az igazsággal találkozunk, ott Isten van jelen. Ahol az emberek nyíltan és őszintén beszélnek egymással, azt tapasztalják, hogy Isten maga vezeti beszélgetéseiket. Ő adja nekünk a felismeréseket, a világosságot problémáink megoldására. Az emberek, akik szeretik az igazságot, kitérnek a naponta használatos kis hazugságok elől.

Ma divatos köpenyeget forgatni és alakoskodni, felvágni és dicsekedni, hibáinkat letagadni. Napirenden vannak a hamis feljelentések, az üzleti hazugságok, sokan inkább különféle érdekcsoportok elvárásaihoz igazítják beszédeiket, mint az igazsághoz. Mások örömet lelnek abban, hogy álarcot viselnek és embertársaik titokzatosnak, kiismerhetetlennek tartják őket. Testvérem, kedves neked az álarc és a képmutatás nélküli nyílt, egyenes jellem? Őszinte, igazmondó vagy?

– Munkálkodsz azon, hogy jellemed nemesedjék? Szavad őszinte és igaz legyen?

– Őszinteségre neveled gyermekeidet, vagy a boldogulásod érdekében hazugságokra?

Az őszinteség és a becsületesség gazdag áldást hoz

Ez vonatkozik az üzleti életre is. Ahol a vevőt őszinte, jószándékú tanácsokkal látják el, ott bizonyosan megnövekszik a forgalom. Az áru hazug feldicsérésével lehet ugyan pénzt szerezni, de az ilyen tisztességtelen vállalkozó hamarosan csődbe megy. Az őszinteség és a becsületesség olyan befektetés, amely hosszútávon nagyon kifizetődő.

Még feltűnőbben megmutatkozik a becsületesség jótékony hatása a házasságban és a munkatársakkal való kapcsolatban: ahol az emberek megszokták, hogy becsületesek legyenek egymáshoz, ott a bizalom és a megértés légköre uralkodik. Ott nincs okod félelemre, ott a félreértés veszélye nélkül felveheted a legnehezebb problémákat is. Az ilyen megértő és őszinte emberekkel folytatott beszélgetések csodálatosan felszabadítóak; sok olyan nehézséged megoldódik, amelyekről egyébként szót sem mertél volna említeni. Az őszinteség már „kis adagokban” is áldást, lelki gyógyulást hoz számodra.

– Vannak olyan barátaid, akikkel mindenről egész nyíltan és őszintén tudsz beszélni?

– Elég bátrak vagytok ahhoz, hogy nehezen megoldható, kényes kérdésekről is teljes őszinteséggel beszéljetek házastársaddal?

– Vagy éppen a bonyolult, mély dolgokról hallgattok, míg végül fal emelkedik közétek?

Szeretettel közölni az igazságot

Az igazság éles kard. A rabság és megkötözöttség kötelékeit elvágva hozhat szabadulást, de – mint aféle fegyver – sebeket is ejthet. Jézus kíméletesen érinti meg az igazsággal az embereket. Ő nem töri el a megrepedt nádszálat, hanem megerősíti. Nem oltja ki a pislákoló mécset, hanem lángralobbantja a szeretet tüzével. (Mt 12,20) Istenben a szeretet tüze lángol, fájdalmasan megperzselhetne, mégis gyengéden és óvatosan ölel körül téged. Ő nem úgy mutatja meg a bűnösöknek vétkeiket, hogy kétségbeessenek, hanem óvatosan segíti őket a belátásra. Úgy bánik velünk, ahogyan a jó szülő a gyermekével: először szeretettel és gondoskodással kell megerősíteni a kicsinyeket, csak azután lehet tőlük követelni, és nehéz döntések elé állítani őket.

Testvérem, sose mond meg gorombán az igazságot! Ne törd össze embertársadat néhány odavetett szóval! Ne csak elmarasztaló véleményedet közöld vele, hanem szeretettel mutass rá nehézségeinek okaira is, és igyekezzetek közösen megoldást találni. Adj neki hitet, segítséget, vigaszt! Akkor kimondhatod az igazságot, és azt el is tudja majd viselni.

– Szeretetlenül, hidegen, nyersen szoktad közölni az igazságot?

– Vagy előbb utat keresel a másik szívéhez? Könyörületes vagy akkor is, ha rendreutasítod?

Néha adhatsz kitérő választ

Vannak olyan emberek, akiktől alig hallasz tiszta igent vagy nemet. Mindig kitérnek az egyenes válasz elől. Ez nem az őszinteség és igazlelkűség jele. De vannak tolakodó emberek is, akik gátlástalanul kérdezgetnek, kikényszerített válaszaidat pedig rossz szándékkal világgá kürtölik. Ilyen esetekben jogod van visszafogottan és kitérően válaszolni. Egy Krisztus-hívőt, aki bibliákat csempészett be a Szovjetunióba, megkérdezték a vámosok: „Milyen könyvek ezek?” A bátor keresztény így válaszolt: „Goethe Schiller, Shakespeare és egy bizonyos Jahve műveit.” Testvérem, ez igaz volt! Mindegyik szerzőtől volt a táskájában valami. Az a bizonyos „Jahve úr” pedig valóban a biblia szerzője, maga az Isten, aki az Ószövetségben ezen a néven nyilatkoztatta ki magát. (Jahve a Mózesnek adott kinyilatkoztatás szerint héberül azt jelenti: Aki van.)

Testvérem, ez a férfi egy egész autórakomány Bibliával átkelt a határon. Ehhez hasonlóan te is elleplezheted a tényeket, ha a másiknak nincs joga megtudni a valóságot. De ne feledd, hogy minden megtévesztés veszélyeztetheti a bizalomteli szeretetet és az egységet családodban, környezetedben, barátaid között. Csak akkor adj kitérő választ, ha komoly okod van erre.

– Gyakran adsz – pusztán a megtévesztés kedvéért – kitérő válaszokat?

– Jézus azt mondja, hogy igenlésed egyértelmű igen legyen, tagadásod egyértelmű nem. Ilyen világosan fejezed ki magad?

Kilencedik parancs

Felebarátod házastársát ne kívánd!

Jézus alapvető tanítása szerint az embert legbensőbb szándékai és érzései határozzák meg, és nem csupán külső cselekedetei. Krisztus sokszor vesz védelmébe embereket, akiket mások már régen „leírtak”: gyilkosokat, utcanőket, vámosokat, közismert bűnösöket. Ma is sokan vannak, akiket a világ elítél, de akik a szívük szerint valójában Isten barátai. Ismered az ellenkező végleteket is, a farizeust. Külsőleg nemeslelkű ember, bensőjében viszont romlással teli sír.

Jézus azt mondja: az emberi szívtől függ minden, a belső érzelemtől és szándéktól. – Testvérem, amíg jót akarsz, igaz vagy Isten előtt, akkor is, ha naponta hibázol. És fordítva: ha elhatározásod rossz szándékú volt, akkor látszólag ragyogó tetteid sem érnek semmit. Az akarat, a szándék határozza meg tetteid értelmét. Ezért tartózkodjál a bűnös vágyaktól és kívánságoktól. Ha feltámadna benned, tereld el figyelmedet másra és a kísértés nem tud veled mit kezdeni.

– Amíg valóban harcolsz a hűségért és a tisztaságért, igaz vagy Isten előtt: valóban harcolsz? Valóban akarsz? Vagy sajnálod az áldozatot?

– Felleled magadban naponta a jószándékot: segítőkész szeretetet? Őrzöd-e a szemedet, a füledet és a szádat? Segíted-e, értékeled-e házastársad hűségét?

A tizedik parancs

Mások tulajdonát ne kívánd!

Azt mondod, hogy szeretnél élni, és meg akarsz szabadulni a materialista életstílustól? Ennek ellenére ugyanúgy élsz, mint a világ fiai? Életedet annyira kitölti anyagi vágyaid kielégítése, a pénz utáni hajsza, hogy Istennek alig marad helye mindennapjaidban? Szeretnéd a jót, de végül a rosszat cselekszed. Miért van ez, testvérem, nem ismered a különbséget a gyámoltalan „szeretném” és az elszánt „akarom” között? A valódi akarat kész az áldozatra az igazi értékek eléréséért. A felületes „szeretném” kacsingat ugyan a jóra, se nem vállalja a lemondást és a harcot, amellyel elérhetné. Azt kérdezed: „Hogyan juthatnék az erőteljesebb akarásra? Őszintén fáradozom, de nincs meg az erőm, hogy életemen alapvetően változtassak.

Testvérem, csak a lelkünk mélyéig elható gondolatok és elhatározások tudnak bennünket alapvetően megváltoztatni. Ezért van szükséged csöndre, elmélkedésre, egyedüllétre. Ebben a csöndben megtalálod az utat lelked belsejébe és találkozol az Istennel. Ha gondolkodásodat megtisztítottad az Isten közelségében eltöltött imádságos órákban, cselekedeteid tükrözni fogják megtisztult gondolataidat.

– Tudod mire vágyakozik tulajdonképpen a szíved? Akarod az igazi kincset, Istent vagy a világi kincseket választod?

– El tudsz-e menni más vagyona és gazdagsága mellett anélkül, hogy irigyelnéd, megkívánnád mindazt, ami az övé?

– Rászánod az időt, hogy csöndben és elmélkedve eljuss lelked belsejébe, ahol a maradandó értékeidet megtalálhatod?

Lelkitükör

Bízd magad Isten könyörületére! Ezek a lapok tükrök, amelyekben megnézheted magad: milyen is vagyok? Mennyire vagyok keresztény? Ne ijedj meg, ha sok mindent találsz magadban, amin változtatnod kell. Isten jóságos tanító. Mindig csak egy apró, de mégis jelentős  dolgot mutat neked, amin változtatnod kell, hiszen képtelen vagy mindent egyszerre megváltoztatni. Kérdezd meg Istentől, hogy mi a legfontosabb számodra! Ott kezdd el.

Sok mindent bűnnek találsz majd; Isten és lelkiismereted elárulásának. Ezeket meg kell gyónnod, de ne aggódj: amit nem találsz bűnnek, az alapos lelkiismeret vizsgálat után sem, az nem is volt bűn.

Legelőször néhány alapvető kérdés:

Lelkiismeret: Hallgatsz lelkiismeretedre? Érzed a benső parancsot, amely bizonyos cselekedetek megtételére ösztönöz, másoktól eltilt? Fontos elhatározások előtt megvizsgálod, hogy nem lázadozik-e lelkiismereted? Ha megszólal benned a belső hang, szót fogadsz neki? Vagy nem törődsz lelkiismereted szavával? Elnémítottad azzal, hogy mindig ellene cselekszel? Lelkiismeretlen emberré váltál?

Ösztönök, hajlamok: Átengeded magad ösztöneidnek és a csábító kísértéseknek? Hagyod magad ezektől sodortatni? Vagy megpróbálsz uralkodni rajtuk és lelkiismeretedhez akarsz igazodni?

Bűn: Ismered bűneidet? Bűn az, ami bennünket Istentől elválaszt. Milyen területeken távolodtál el Istentől? Hol egyeztél bele tudatosan olyasmikbe, amelyek elválasztanak Tőle? A bűn engedetlenség: érezzük a belső tiltást, és mégis megtesszük amit akarunk. Miben álltál ellen Isten akaratának? A bűn ellentmondás, tagadás. Mi gonoszat tettél felebarátod ellen? Sokszor csak egy átgondolatlan, elhamarkodott cselekedettel hibázunk gyöngeségünk miatt. De sok előre kigondolt, alapjaiban gonosz dolgot is művelünk, és ez megengedhetetlen… Testvérem, milyen bűneidre mutatott rá a Könyörületes? Ha megvallod és megbánod, akkor megbocsájt.

1. parancs: Uradat, Istenedet imádd, és csak neki szolgálj!

Urad az Isten? Tudatosan emelted Őt életed urává? Megteszed, amit Isten tanításában kér tőled? Teljesíteni akarod mennyei Atyád kívánságait? Istennel akarsz élni? Vagy van egy másik „Úr”, aki életeden uralkodik, és akinek kiszolgáltattad magad? A pénz az urad és bálványod? Vannak más „isteneid” az Egyisten helyett? A szórakozást, a sikert, az elismerést, a munkádban elért teljesítményeket, a jólétet többre tartod Istennél?

Hit Istenben: Testvérem, kételkedsz Isten létezésében? Kételkedsz abban, hogy ismer és lát téged? Kételkedsz abban, hogy egyszer igazságot szolgáltat neked érdemeid szerint? Kételkedsz Isten szeretetében, mert úgy érzed, hogy elhagyott? Testvérem, csak akkor lesz élő hited Istenben, ha szívből aláveted magad Neki és teljesíted akaratát.

Hiszel Isten szavában? Isten igéje, Isten szava: Jézus. Hiszel az ő szavában? Elfogadod? Elmélkedsz róla? Ismered egyáltalán? Olvasod a Bibliát? Elgondolkodva, imádkozva olvasod? Testvérem, a Biblia a te valódi és örök lelki tükröd! Ebben a tükörben felismered ki vagy, és hogy milyen az Isten. Csak akkor ismerted meg Őt személyesen, ha már így szólsz hozzá: „Én Uram, én Istenem!”

Bizalom: Bízol abban, hogy Isten a te jóságos Atyád, aki mindig és mindenütt segít neked, ha szándékod becsületes? Vagy kételkedsz abban, hogy valaha is visszatalálhatsz segítségével az igaz útra? Vagy ellenkezőleg, megalapozatlan optimizmussal reménykedsz üdvösségedben, anélkül, hogy becsületesen fáradoznál Istenért?

Istenszeretet: Minden szeretet áldozatba kerül. Gyáva vagy áldozatot hozni? Csak akkor akarsz szolgálni Istennek, ha az nem igényel különösebb erőfeszítést? A szeretet keresi a szeretett lény közelségét: keresed az imádságban Isten közelségét? Imádkozol? Életed központi kérdése; hogyan is maradhatnál állandó eleven kapcsolatban Istennel? A keresésnek különböző formái lehetnek: gondolkodni Istenről, elmélkedni saját életedről; mondhatsz kötetlen imádságokat, keresheted Istent egy vallásos könyvben (egyszerűen felfohászkodhatsz Hozzá segítségért, megszólíthatod szokásos reggeli, esti vagy asztali imádságokban) stb.

Aranyszabály: legalább negyedórát imádkozzál naponta! Ha nem imádkozol, nehéz helyzetbe hozod magad: Istenhez való ragaszkodásod meggyengül, kétségek gyötörnek, megrendül a hited… Hiányozni fognak a lelki élmények, a hit segítő ereje, az Istenben való védettség.

2. parancs: Isten nevét hiába ne vedd!

A második parancsolat szó szerinti értelmében megtiltja Isten nevének indokolatlan, vagy szentségtörő használatát (pl. eskünél, káromkodásnál, Isten nevének könnyelmű kiejtése). Mélyebben vizsgálva ez a parancsa azt mondja: Ne úgy beszélj, gondolkodj Istenről, mintha egy sokadrangú, tiszteletre és szeretetre méltatlan, jelentéktelen személy lenne. Testvérem, mellékes dolog számodra a vallás? Nincs tekintélye előtted Istennek? Figyelmen kívül hagyod parancsait? Túlhaladottnak tartod szavait?

Mi, keresztények felelősek vagyunk Isten evangéliumáért az emberek között. Nagy felelősséged van abban, hogy megtalálják-e az emberek Istent, vagy megtagadják, mert te csak a kereszténység torzképét tudod felmutatni életedben. Esetleg félelemből meg is tagadod hitedet? Megvallod Krisztust? A babona is az élő Isten hatalmának lekicsinylése: babonás vagy? Fontosabb számodra a napjainkban oly divatos semmit értő napi horoszkóp, mint Isten imádása? Ostoba módon jövendőmondóknál, talizmánokban és amulettekben keresed a segítséget ahelyett, hogy mennyei Atyádnál keresnéd azt? Asztaltáncoltatással és spiritiszta mesterkedésekkel keresed a kapcsolatot a „másvilággal”? Ahelyett, hogy Isten megszentelő kegyelmének adnád át magad?

3. parancs: Az Úr napját szenteld meg!

Istennek szentelt idő: Felismered, milyen veszélyeket hordoz számodra a modern élet rohanása és izgatottsága? Ezek miatt vagy sokszor képtelen imádkozni, kapcsolatot teremteni Istennel, odafigyelni lelkiismeretedre. Találsz időt az Istennek szentelt pihenőre? Az Úr napja legyen alkalom számodra az Istennel való találkozásra, az elmélkedésre, az elcsendesedésre.

A szentmise: Az Úr napján az Oltáriszentség ünneplésére úgy menj, mint kedves meghívott egy fényes esküvői lakomára, Isten asztalához. Találkozás a menyasszonnyal, ahol te vagy a vőlegény. Találkozás az Istennel. Szemeid előtt a Golgota misztériuma, Krisztus keresztáldozata játszódik le újra. Krisztus testét és vérét adja neked lelki táplálékul. Testvérem, fontos számodra a vasárnapi szentmise? Belekapcsolódsz-e hiteddel, szereteteddel, lelkeddel az áldozat bemutatásába? Vagy mindig találsz valami fontosabbat helyette?

Kapcsolat Istennel: A vasárnap az a nap legyen, amikor kapcsolatod megújul, megerősödik az Úrral. Ennek útja elsősorban az imádság és a szentmiseáldozaton való résztvétel. Szilárd helye van napi programodban az imádságnak? Hétköznapodban is odafordulsz Istenhez? Megbeszéled vele terveidet? Gondolkodsz Isten akaratáról? Rendszeresen olvasod a Bibliát? Bízol abban, hogy Isten meghallgat, ha olyat kérsz, amire valóban szükséged van? Szokásoddá vált, hogy Istennek köszönetet mondj mindenért, és dicsőítsd Őt? – Testvérem, kezdd el a napi imádságot! Szánj rá legalább öt percet!

4. parancs: Atyádat és anyádat tiszteld!

Közösség: Fáradozol a valódi közösség megteremtésén családodban, barátaiddal, hittestvéreiddel, munkatársaiddal? Az önző képtelen a közösségi életre, mert ahhoz valamit adnia kell a másiknak: időt, figyelmet, őszinteséget és jóságot. Ezek előfeltételei minden közösségnek.

Önzés: Csak magadra gondolsz? Uralkodni akarsz, mindenkinek parancsolni? Csak gáncsoskodni tudsz? Okkal-oknélkül szemrehányásokat tenni és ítélkezni? „Ne ítélj, hogy ne ítélhess!” Önfejű, makacs vagy, aki sohasem akar engedni? Túlságosan érzékeny, sértődékeny vagy? Könnyen elkeseredsz, és elkeseríted környezetedet is? Így nem vagy alkalmas a közösségre. Büszke, önhitt, és dicsekvő vagy? Hiú ember, aki azt akarja, hogy mindig dicsérjék és csodálják? A hívő ember ép ítélőképességgel bír, látja hibáit és korlátait, ezért szerény. A mások iránti tisztelet és megbecsülés érzése nem fér össze a büszkeséggel. A tisztelettudó embertől távol áll a gúnyolódás, a kötekedés…

Család: Megteszel mindent, hogy családod igazi közösséggé váljon? Időt kell szakítanotok egymásra! Elegendő időt fordítasz gyermekeidre? Rendszeresen beszélgetsz házastársaddal? Sokan nagy nehézségekkel küszködnek családjukban: beszélsz Istennel gyermekeidről, házastársadról? Csak Isten tud erőt adni, hogy keresztutadat ne megkeseredve, hanem szeretetben járjad! Imádkozol gyermekeiddel? Imádkoztok közösen? Sok probléma ilyenkor magától megoldódik. Családod Urává tetted már Istent? Nyújtsd át Neki lelki bajaidat, gyermekeidet, házastársadat. Ő gondoskodni fog rólatok!

Felebaráti szeretet: Az emberek éhesek a szeretetre, keresik azt, aki szereti, elismeri, megerősíti, bátorítja őket. Törekedsz-e újra meg újra arra a szeretetre, amit Jézus mutatott meg nekünk? „Szeressétek egymást! Ahogy én szerettelek titeket, úgy szeressétek egymást ti is! Arról ismerje meg mindenki, hogy tanítványaim vagytok, hogy szeretettel vagytok egymás iránt.” (Jn 13,34) Igyekszem így szeretni? Vagy már feladtad? El vagy keseredve, megkeményedtél, visszahúzódsz, nincs kedved, hogy újból az embereknek ajándékozd szívedet?

5. parancs: Ne ölj!

Megbocsátás és megbékélés: Képes vagy megbocsátani? Olyan mértékben bocsát meg nekünk Isten, ahogy mi meg tudunk bocsátani. Keresed a békülést? Van, akinek még nem bocsátottál meg, és nem is tudsz megbocsátani? Gyűlölet él a szívedben? Vagy indulataidat legyőzve imádkozol azért, aki rosszat tett neked? Akkor megértőbben tekintesz majd az ellened vétkezők indítékaira. „Imádkozzatok üldözőitekért… (Mt 5,34) Testvérem, minden veszekedés után keresd a kibékülés lehetőségeit.

Harag, düh: Mérgében az ember nem azt teszi, ami kedves Isten előtt. Gyakran szabad utat engedsz dühödnek? Agresszív, goromba, igazságtalan vagy ilyenkor? Könnyen méregben gurulsz?

Türelem és béke: Türelmes vagy embertársaid hibáinak és gyengeségeinek a láttán? Türelmesen viseled el a rajtad esett méltatlanságot? Békés ember vagy? Akkor is próbálkozol békülni, ha nem te voltál a hibás? Békét hordozol magadban? Vagy nyugtalanságot, szétszórtságot, békétlenséget árasztasz? Éles a nyelved, sokszor teszel bántó megjegyzéseket? „Boldogok a békességesek…”

Erőszak: Erőszakos ember vagy? Odavágsz veszekedés közben? Kiabálsz? Erőszakkal viszed .keresztül akaratodat? „Boldogok, a szelídek…” Hatalmaskodsz a neked kiszolgáltatottak, a gyengék felett? Részed volt-e valaha, valamilyen módon egy magzat életének kioltásában az anyaméhben?

Mértékletesség: Mértéket tartasz az evésben és az ivásban? Ellent tudsz-e állni az alkohol csábításának? Felismered, hogy az alkohol legvadabb ösztöneidet korbácsolja fel? Rettegésben tartod környezetedet féktelenségeddel, alkoholizmusoddal? Kérted-e az Urat, hogy szabadítson meg, ha az alkohol rabja vagy?

Egyszerűség: Törekszel-e az egyszerű életre, vagy szükségtelen javakkal veszed körül magad? Olyan dolgokban vagy pazarló, melyekben mások szükséget szenvednek? (Pl. étel, ruha…)

Önpusztítás: Hibás vagy-e a természetes környezet pusztításában? Megtettél-e mindent környezetedben, hogy a kábítószer élvezetét a tragédiának fogják fel, és ennek megfelelően hárítsák el.

6. parancs: Ne paráználkodj!

Értelmi belátás, önuralom: Van-e a lelkedben értelme Isten parancsának, mely szexuális tisztaságra hív? Felismered-e hogy nemi erkölcseid szabadossága Istennel való kapcsolatodat gyengíti? Belefáradtál az ösztöneiddel való harcba? Megfutamodsz, elhagyod magad? Állj ellen a kísértésnek és Ő megszabadít, felemel Téged! Kerülöd a bűnrevezető alkalmakat? Ki akartad-e kapcsolni a tévét, mikor filmjeiben a szexuális torz mételyét sugározza?

A család védelme: Isten hatodik parancsolata boldogságodat szolgálja: abban segít, hogy értékes, életre szóló kapcsolatot alakíts ki házastársaddal, s hogy boldog, nyugodt családi életet élj. Törekszel-e egy ilyen életre szóló kapcsolat kialakítására? Értékes dolog előtted a házasság? Vagy csak saját kényelmedet, értékeidet keresed benne? Fáradozol-e azon, hogy a nehézségeken szeretetben, egyetértésben legyetek úrrá házastársaddal? Vagy nem akarsz már tovább próbálkozni? Csak a gyűlöletet szítod? Válással fenyegetődzöl? Istenszeretetedet hitelesíti a házastársaddal és gyermekeiddel való kapcsolatod milyensége. Mennyire sikerült előrejutnod? Testvérem, ne add fel! Ne hagyd, hogy házasságod közönybe fulladjon. Ne hagyd, hogy a halálos némaságban elidegenedjetek egymástól! Kezdd újra! Gondolj gyermekeidre!

Hűség: Hűséges vagy házastársadhoz? Keresed a házasságon kívüli szexuális kalandokat? Senki sem lehet „kétfelé” hűséges!

A gyermekek felelősségteljes vállalása: Csak a házastársak dönthetik el, lelkiismeretük szerint, hogy hány gyermekért tudnak felelősséget vállalni. Ennek érdekben hajlandó vagy az időszakos önmegtartóztatásra is, ami szükséges a születésszabályozás megengedett módjaihoz? Ha tanácstalanságból, vagy gyengeségből az Egyház által tiltott fogamzásgátló módszerekkel éltek, ez talán nem olyan nagy bűn, hogy a szentségektől távol kelljen maradnotok, de tanácsos, hogy helyzeteteket a gyónásban őszintén feltárjátok. Még jobb, ha házas kapcsolatotok alakulását házastársaddal együtt egy lelkiatyával megbeszélitek és az ő belátó tanácsai szerint jártok el.

Tisztaság: Hagyod, hogy magával ragadjon napjaink szexuális túlfűtöttsége? Rabszolgája vagy érzékeidnek? Teszel valamit megfékezésükre? Világosan látod, hogy mi bűn sexuális téren a kereszténység tanítása szerint? El akarod érni szíved-lelked megtisztulását? „Boldogok a tisztaszívűek, mert ők meglátják az Istent! – kitérsz-e szükségtelen szexuális kísérletek, erotikus filmek, könyvek, újságok, trágár történetek elől? Kerülöd-e a számodra kísértést jelentő élethelyzeteket? Kéred-e Istentől a tisztasághoz és önuralomhoz szükséges erőt? Gyakorlod-e az önmegtagadás erényét?

Együttjárás, jegyesidő: Tudsz várni az esküvőig? Aki komolyan veszi az egyházi esküvőt, tudja, hogy a teljes testi-lelki egyesülés csak a végleges, Isten előtti elköteleződés után következhet. A jegyesség ideje alatt vigyáznotok kell egymásra: szeretetek kimutatása nem tehet „testivé, paráznává” benneteket. Az igazi szeretet önzetlen, az a másik őrzésére, megóvására és védelmére irányul.

7. parancs: Ne lopj!

Kapzsiság és materializmus: Nagy kísértés számodra a pénz és a jólét vonzása, a pénz imádata, amely elvon téged Istentől? Lassanként tönkremegy családod és lelked a pénz utáni hajszában? Fontosabbak számodra a testi élvezetek és a pénz, mint az igazság, a szeretet, és az Istennel való kapcsolatod? Hagyod, hogy a bírvágy és az önző kívánságok uralkodjanak fölötted? Testvérem, válj szabaddá! Isten igazi békét ad szívednek, amit a világ összes luxuscikke sem adhat meg neked.

Egyszerűségben élni: Elhatároztad már magad az egyszerű életre? Élj egyszerűbben, akkor közelebb kerülsz Istenhez! Valóban szükséged van mindarra, amit megvásárolsz? Engeded, hogy eluralkodjon rajtad a fogyasztás szenvedélye? Mértéktelen vagy? Segítesz, ha látod, hogy testvéred szükséget szenved? Vagy bezárod előtte az ajtódat. Elpazarolsz olyan javakat – pl. ételt –, amiben mások szükséget szenvednek? „Boldogok az irgalmasak, mert ők irgalmasságot nyernek!”

Becsületesség: Pénzügyekben nem hallgatsz már lelkiismeretedre? Becsületes, megbízható ember vagy? Vagy tolvaj, akik könnyen magához veszi az őrizetlenül hagyott tárgyakat? Szállodában, önkiszolgáló üzletekben mindig korrekt vagy? A kölcsönkért könyveket nem felejted el visszaadni? Csalsz, becsapsz másokat? Gátlástalan harácsolásra használod fel állásodat? Kapzsiságoddal okoztál már nagyobb kárt? Megpróbálod jóvátenni? (Titokban is megteheted!) Becsületes vagy az üzleti életben?

Hivatás és munka: Munkád az emberek javát szolgálja? Minőségi munkára törekszel? Lelkiismeretesen dolgozol? Vagy rendetlenül, megbízhatatlanul? Hivatásod Isten hívása feléd, felebarátod szolgálatára. Lelkiismeretes vagy hivatásodban? Becsületes, kötelességtudó? Gyenge minőségű munkáddal még a béredet sem szolgálod meg? Rongálással vagy lopással megkárosítod iskolád, vállalatod tulajdonát? Munkakerülő, kényelmes vagy? Ha csak lehet, kibújsz a munka alól? Fáradozol a jó munkahelyi légkörért? A  főnökök és eredményes beosztottak együttműködéséért? Közösségi ember vagy? Csak ha mindenki a főparancsért fáradozik, lehet hivatásában sikeres egy közösség.

8. parancs: Ne hazudj, mások becsületében kárt ne tégy!

Az igazság keresése: Keresd az igazságot? Gondolkozz életed legfontosabb kérdéseiről. Követed a felismert igazságot? Vagy elnyomod magadban, kitérsz előle? Csak akkor követed, ha az nem kíván tőled erőfeszítéseket? Milyen hibádat nem akarod tudomásul venni? És miért nem? Félelemből, lustaságból, önteltségből? Álomvilágban élsz? Kitérsz a lényeges kérdések elől? Nem akarod felismerni az igazságot? – Jézusnál keresed az igazságot? „Én vagyok az út, az igazság és az élet!”

Őszinteség: Őszinte ember vagy? Becsületes és nyílt? Vagy sűrűn megtéveszted embertársaidat képmutatásoddal? Nem lehet tudni rólad, hogy mit gondolsz? Kiszámíthatatlan vagy?

Hazugság: Gyakran és könnyedén hazudsz? Nem tartod meg ígéreteidet? Félrevezetsz másokat, alakoskodsz? Felvágsz? Nem ismered be hibáidat? Lehet építeni a szavadra?

Rágalmazás: Rágalmazol másokat? Saját vétségedért másokat keversz gyanúba? Felnagyítod embertársaid hibáit? Rosszat mondasz másról, anélkül, hogy a biztosat tudnád? Szívesen adod tovább a pletykákat? Rossz tulajdonságoddá vált az emberek megszólása? „Boldog a békességre törekvők!” Ne okozz békétlenséget!

Igazságosság és szeretet: Kedves tudsz maradni, még ha rendre is kell utasítanod valakit? Szeretetteljesen mondod meg az igazságot? Vagy gorombán, szertelenül?

Testvérem, először keresd meg az utat a másik szívéhez! Akkor a kényes dolgokról is beszélhetsz.

9. és 10. parancs: Felebarátod házastársát ne kívánd! Mások tulajdonát ne kívánd!

Belső szándékok: Istennél a szándékok a fontosak, szíved elhatározásai, nem a külső tettek: jók vagy gonoszok indítékaid? Valóban jóra törekszel? Hűségre, tisztaságra, az ösztönök rabszolgaságából való megszabadulásra? Valóban Istennek akarsz szolgálni a pénz helyett? Isten szereteted mértéke a másik ember megbecsülésre. Tartsd tiszteletben más ember házasságát. Tereld el feltámadt kísértő gondolataidat, vágyaidat. Teljes szívedből keresed Istent? Ha valóban a világosságot keresed, meg fogod találni Őt, mert a belső törekvés és akarat határozza meg tetteidet és napjaidat! Szakítasz magadnak időt az elcsendesedésre, elmélkedésre, tisztázod szíved valódi szándékait? És kéred a hűség és a másikat boldogító szeretet kegyelmét a házasságodra?

Áldozathozatal: Sokan akarják a jót, amíg azt könnyű megvalósítani. De minden értéknek ára van, áldozatba kerül, hogy megszerezzük. Megveted az áldozatot? Az odaadás erejét Istentől kapjuk, az Istenhez való kötődésből: szánsz időt az imádságnak, hogy átjárjon egészen? Csak ott, legbelül tudod érzelmeidet és szándékaidat megváltoztatni, mert ott van az Isten! Ő megváltoztatja életedet szeretetből és könyörületből.

Szeretet – ahogyan Krisztus akarja: Hűséges akarsz maradni Istenhez? Jónak lenni az emberekhez? Akkor olyan szeretetre törekszel, amire Krisztus gondol: „Szeresd Uradat, Istenedet teljes szívedből, teljes lelkedből és minden erődből… Szeresd felebarátodat, mint tenmagadat! „Ezzel bízott meg Isten: „Szeressétek egymást, ahogy én szerettelek benneteket!”

Hálaima

Köszönöm Jézusom, hogy megbocsátottál!

Köszönöm Uram, hogy újra béke van szívemben!

Jézus, Te adtad nekem ezt a békét!

Kibékítettél Teremtő Atyámmal.

Csak általad tudtam megbocsátani ellenségeimnek,

most újra békében élek embertársaimmal.

Jézus, békesség Királya, köszönöm neked békédet!

Köszönöm Jézusom, hogy újra hinni tudok!

Egészen másként látlak már, mint eddig:

Szeretetre méltó vagy megtestesüléseddel előttem!

Szavad olyan mint a fény, amely mindent megvilágosít.

Már látom utamat és megértem a Te utaidat!

Tiéd vagyok, Feléd haladok. Köszönöm Jézusom!

Igen, Uram, menekültem előled.

Elfordultam Tőled, mert a világ boldogságát kerestem.

De éppen emiatt nem tudtam igazán szeretni.

Mert csak a magam öröme érdekelt.

Jézus, teljes, szívemből köszönöm, hogy elhívtál!

Utánam kiáltottál, és hangod elért engem;

Térj vissza– szóltál, és hangod szíven talált.

Most itt vagyok Nálad, köszönöm Jézusom!

Amióta megtanultalak szeretni,

megtanultam imádkozni is, így közel vagy hozzám,

Köszönöm Jézusom!

Notes

[←1 ]

A Tízparancsolat szövegét Fila Lajos Dr. Katolikus Családi Hittankönyvéből vettük át (Örökmécs Bp. 1990)

Table of Contents

Impresszum

Tartalomjegyzék

Kedves Barátom!

I. Isten felé

A jó Pásztor hangja

Lehetetlennek tűnik számodra, hogy visszatérj Istenhez?

„Még ma velem leszel a paradicsomban”

Isten az elveszett juh után megy

Egy bűn van és egy adósság

Úgy véled, hogy nincsenek bűneid?

Hiszel Jézusban, a Megváltódban?

A megtérés útja a Szentgyónáshoz vezet

„Bízzál fiam. Bocsánatot nyertek bűneid!”

Miért valljam be bűneimet egy embernek?

Gyónásodnak valódi fordulatnak kell lennie

Csöndre és gondolkodásra van szükséged

Nagy szeretet, mély megbánás

A gyónásban őszintének kell lenned

Az emberi törekvések

Tartsatok bűnbánatot!

„Megesett a szíve rajtuk” (Mt 9,36)

A megbocsátásnak számos útja van

A gyónásban Jézus meggyógyítja lelkedet

Hiszed, hogy Jézus képes segíteni rajtad?

Szabadulás a sötétség hatalmától

„Az én békémet adom nektek” (Jn 14,27)

A Magasságbelitől kaptok erőt

Fel fogod ismerni mi a bűn, az igazságosság és az ítélet

Nem használ a gyónás?

Akkor képes leszel Istenről beszélni!

A gyónás titka

Honnan ered a gyónások drámai hanyatlása?

Nem létezik halálos bűn?

Búcsú a sátántól?

Ha nincsen bűn…

Aki tagadja a züllöttséget és a gonoszságot…

Engedjétek magatokat megmenteni!

Te már kiálltad Isten ítéletét?

Isten könyörületessége határtalan

Nincs reménytelen eset

De hol marad akkor Isten igazságossága?

Új szív Jézustól!

A húsvéti szentgyónás és a rendszeres gyónás

Mária közelében

Hálaima

II. A tízparancsolat

Az Isten tízparancsolata

Az első parancs

„Én vagyok az Úr, a te Istened, aki kivezettelek Egyiptomból, a szolgaság házából.” (V. Móz. 5, 6)

„Ne legyenek más isteneid” (V. Móz 5,7)